Справа № 569/1950/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
20 березня 2026 року     м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., з участю представника Рівненської митниці Ярмолюка І.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Негрей А.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП ______________, за ч.1 ст. 483 МК України, –

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0492/UA204000/2025 від 14.10.2025, 02.04.2025 в зоні діяльності Львівської митниці громадянин України, ОСОБА_2 на підставі довіреності N?550, виданої 31.03.2025 громадянкою України ОСОБА_3 , ввіз на митну територію України товар «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 ».
Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу ІМ40EE N?25UA204020007491U4 від 02.04.2025.
03.04.2025 декларант ФОП ОСОБА_4 в Рівненську митницю подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ N?25UA20402000761806 для здійснення митного оформлення товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 » з пакетом товаросупровідних документів: рахунком-фактурою N?б/н від 01.04.2025, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.10.2024, товаротранспортною накладною N?б/н від 01.04.2025, довіреністю N?550, виданої 31.03.2025 тощо.
За результатом аналізу товаросупровідних документів встановлено, що відправником та продавцем товару заявлено «Edvinas Gelazavskas» (650-3 68100 Marijampole, LT), отримувачем - ОСОБА_5 (Stelmakh Mykhailo 10, 07400, Brovary, UK).
Відповідно до комерційного рахунку N?б/н від 01.04.2025 року, вартість товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 » становить 7000 євро (або еквівалент 325 827.47 грн. на дату здійснення митного оформлення товару).
05.08.2025 на адресу Рівненської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 05.08.2025 року N?26/26-04/7/1733, яким надіслано відповідь митних органів Литовської Республіки на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 » за митною декларацією від 03.04.2025 типу МІ40ДЕ N?25UA204020007618U6 на адресу громадянки України ОСОБА_3 .
Митними органами Литовської Республіки надіслано копію експортної митної декларації країни відправлення від 01.04.2025 N?25LTKR2000063811B8 та рахунку-фактури N?2025026 від 01.04.2025.
За результатами опрацювання відповіді митних органів Литовської Республіки встановлено розбіжності у даних щодо відправника («Mazoli Bendrija «Ber autos»» - A.Krisciuno 3-17, Ziegzdriai 53137, Kauno r.) та вартості товару (7500 Євро, або еквівалент 334 754,25 грн.), реквізитів та форми інвойсу.
Таким чином, за результатами опрацювання відповіді митних органів Республіки Литва встановлено факт подання митному органу підробленого документу, або документу, що містить недостовірні відомості.
Згідно із службовою запискою Управління контролю та адміністрування митних платежів від 14.08.2025 N? 15/15-02/6982, різниця у нарахуванні митних платежів за МД ІM40ДЕ N?25UA204020007618U6 та за відомостями отриманих документів становить 7141,41 грн.
В своїх поясненнях громадянин ОСОБА_1 вказав, що товаросупровідні документи на автомобіль він отримав у представників продавця, які згодом були подані в Рівненську митницю для завершення митного оформлення. Жодних розрахунків в будь-якій формі за автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 не проводив, про існування інших документів йому нічого не відомо, а він лише здійснював його перевезення.
На запрошення Рівненської митниці громадянка ОСОБА_3 не прибула, пояснень не надала.
Разом з тим, згідно з довіреністю від 31.03.2025, громадянка ОСОБА_3 уповноважила громадянина ОСОБА_1 не лише перевезти транспортний засіб на територію України, а й вчиняти інші дії, такі як придбання, доставка, подання документів до митного оформлення, розмитнення, реєстрація транспортного засобу тощо.
Декларант ОСОБА_4 в своїх поясненнях вказав, що згідно з договором доручення про декларування товарів він подав в Рівненську митницю митну декларацію типу ІМ40ДЕ N?25UA204020007618U6 для здійснення митного оформлення товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 з пакетом товаросупровідних документів: рахунком-фактурою N?б/н від 01.04.2025, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.10.2024, товаротранспортною накладною N?б/н від 01.04.2025, довіреністю N?550, виданої 31.03.2025. Всі товаросупровідні документи він отримав від ОСОБА_1 , які і були долучені до митної декларації.
Згідно з договором доручення про декларування товарів, замовник несе повну відповідальність за достовірність наданих ним документів, правдивість зазначених у них відомостей, в тому числі відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД і його митної вартості та законність шляхів/способів їх отримання чи походження. З боку Замовника даний договір підписаний громадянином ОСОБА_1 .
Отже, громадянин України ОСОБА_1 під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України приховав від митних органів України та подав митним органам України документи, що містять неправдиві відомості.
Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.
Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. N?651, відомості, заявлені у митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Підпунктом г, п.1, ч1. ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.
Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Згідно з ч. 2 ст. 459 та пп. 7, 43 ст. 4 Митного кодексу України, суб?єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов?язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року N?8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» (із змінами і доповненнями) визнано, що документами, які містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх переміщуються, не відповідають дійсності.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 , вартістю 334 754,25 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару підробленого документу або документу, що містять неправдиві відомості (рахунок-фактуру N?2025026 від 01.04.2025).
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ч.1 ст. 483 МК України. 
Представник Рівненської митниці Ярмолюк І.М. під час розгляду справи вказав, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 складений правомірно, у ньому викладені всі обставини справи, що підтверджують винуватість останнього у вчиненні порушення передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Просив застосувати до порушника стягнення передбачене санкцією ч.1 ст. 483 МК України у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів (334 754,25 грн.) з конфіскацією товару - безпосереднього предмету порушення митних правил: легкового автомобіля «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 ».
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Негрей А.С., просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, доказів підроблення документу або документу, що містять неправдиві відомості в матеріалах відсутні.
Заслухавши представника Рівненської митниці, та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статею 489 МК України, встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.
Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України, передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. 
За змістом даної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватись в т.ч. шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві дані.
Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.
Відповідно до абзацу 2 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8, підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Так, згідно матеріалів справи, 02.04.2025 в зоні діяльності Львівської митниці ОСОБА_1 на підставі довіреності N?550, виданої 31.03.2025 ОСОБА_3 , ввіз на митну територію України товар «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 ».
Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу ІМ40EE N?25UA204020007491U4 від 02.04.2025.
03.04.2025 декларант ФОП ОСОБА_4 в Рівненську митницю подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ N?25UA20402000761806 для здійснення митного оформлення товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 » з пакетом товаросупровідних документів: рахунком-фактурою N?б/н від 01.04.2025, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.10.2024, товаротранспортною накладною N?б/н від 01.04.2025, довіреністю N?550, виданої 31.03.2025 тощо.
Відправником та продавцем товару заявлено «Edvinas Gelazavskas» (650-3 68100 Marijampole, LT), отримувачем - ОСОБА_5 (Stelmakh Mykhailo 10, 07400, Brovary, UK).
Відповідно до комерційного рахунку N?б/н від 01.04.2025 року, вартість товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 » становить 7000 євро (або еквівалент 325 827.47 грн. на дату здійснення митного оформлення товару).
05.08.2025 на адресу Рівненської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 05.08.2025 року N?26/26-04/7/1733, яким надіслано відповідь митних органів Литовської Республіки на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 » за митною декларацією від 03.04.2025 типу МІ40ДЕ N?25UA204020007618U6 на адресу ОСОБА_3 .
За результатами опрацювання відповіді митних органів Литовської Республіки встановлено розбіжності у даних щодо відправника («Mazoli Bendrija «Ber autos»» - A.Krisciuno 3-17, Ziegzdriai 53137, Kauno r.) та вартості товару (7500 Євро, або еквівалент 334 754,25 грн.), реквізитів та форми інвойсу.
Таким чином, за результатами опрацювання відповіді митних органів Республіки Литва встановлено факт подання митному органу підробленого документу, або документу, що містить недостовірні відомості.
Згідно із службовою запискою Управління контролю та адміністрування митних платежів від 14.08.2025 N? 15/15-02/6982, різниця у нарахуванні митних платежів за МД ІM40ДЕ N?25UA204020007618U6 та за відомостями отриманих документів становить 7141,41 грн.
Отже, за висновком митного органу, ОСОБА_1 під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України приховав від митних органів України та подав митним органам України документи, що містять неправдиві відомості.
Відтак, наявні розбіжності з документами, поданими до митного оформлення митним органам України щодо легкового автомобіля марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова N? НОМЕР_1 » щодо відправника та вартості товару, реквізитів та форми інвойсу.
Відповідно до ч.2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. 
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих,чітких і взаємоузгоджених.
Отже, наведені вище обставини викликають сумніви щодо належності вказаних доказів як таких, що містять інформацію, що має значення для справи, яка може бути оцінена за критерієм «поза розумним сумнівом».
За змістом вимог ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справи, має право винести постанову про проведення додаткової перевірки.
Оскільки названі вище недоліки не можуть бути усунуті при розгляді справи, то справу слід повернути до митного органу для проведення додаткової перевірки.
Під час додаткової перевірки необхідно перевірити вказані обставини, оскільки результати їх перевірки можуть вплинути на висновок щодо встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
За висновком митного органу, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «легковий автомобіль марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , вартістю 334 754,25 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару підробленого документу або документу, що містять неправдиві відомості (рахунок-фактуру N?2025026 від 01.04.2025).
Відповідно до положення ст. 495 МК України, д оказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, тощо. 
Статтею 508 МК України, встановлено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.
Відповідно п.п. 1, 2 ч.2 ст. 508 МК України, до процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб;
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до відповідальності, і не викликали сумніви суду.
Порушення фундаментального права на захист безумовно призводить до визнання зібраних у цій справі доказів недопустимими, і як убачається з рішення ЄСПЛ усправі«Гелетейпроти України» (Заява № 23040/07) від 24 квітня 2018 року, Суд дійшов висновку про порушення §1 та пп.«с» §3 ст.6 Конвенції виходячи з такого - Стаття 6 Конвенції стосується виключно процедурних гарантій та гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд. У світлі обставин кримінального провадження ст.6 Конвенції, особливо її п.3, може застосовуватися ще до того, як справу передано до суду, якщо справедливість суду може бути підірвана початковим недотриманням її положень. У свою чергу, гарантії пп.«с» п.3 ст.6 конвенції (забезпечення права особи на захист) є конкретними аспектами права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 цієї статті, які повинні враховуватися у будь-якій оцінці справедливості кримінального провадження.
Разом з тим, в матеріалах проваджень відсутні будь-які відомості щодо підроблення інвойс (invoice) чи інформацію, що інвойс (invoice) містить внесені неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ним посвідчуються.
Суд також звертає увагу, що в своїх поясненнях представник особи, відносно якого складений протокол по справі про адміністративне правопорушення повідомив суд, що він був на допиті в поліції з приводу обставин підробки документів, однак в матеріалах справи відсутні будь які відомості, щодо наявності чи відсутності кримінального провадження.
Також в матеріалах справи відсутній переклад інвойсу та інших супровідних документів з литовської мови на українську, з не зрозумілих причин переклад здійснено з англійської на українську, що не відповідає мові супровідних документів.
Оскільки обов`язок збирання доказів покладається на орган, який склав протокол про порушення митних правил, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.483 МК України, суд позбавлений можливості перевірити вищевказані вказані обставини, адже не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, з метою недопустимості порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, справу слід повернути до Рівненської митниці для проведення додаткової перевірки, вищевказаних обставин . 
На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 283, 527 Митного кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України, повернути до Рівненської митниці для проведення додаткової перевірки. 
Постанова може бути протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя          Головчак М.М.