Справа № 450/672/26  Провадження № 2-а/450/20/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого суддіДобош Н.Б.
при секретарі Хамуляк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-
в с т а н о в и в :
представник позивача ОСОБА_1 – Ляш С.В. звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить суд постановити рішення, яким скасувати постанову серії ЕНА № 6616431 від 05.02.2026 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.
В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 05.02.2026 приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Тернопільській міста Бережани, повернув ліворуч на площу Ринок, де зупинив автомобіль MERCEDES-BENZ ATEGO 1018, д.н.з. НОМЕР_1 , біля Аптеки №31, що знаходиться поруч із магазином «EVA 1682», розташованого за адресою площа Ринок 9, м. Бережани для розвантаження товару вказаного магазину згідно з товарно-супровідних документів.
В цей час до нього підійшов поліцейський відділу поліції (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області капрал поліції Луговий А.М., та попросив пред`явити документи, що посвідчують особу та на транспортний засіб, повідомив йому про порушення ним встановлених ПДР, а саме вимог заборонних знаків. ОСОБА_1 категорично заперечував факт порушення, оскільки є водієм автомобіля та обслуговує підприємство, яке розташоване у пішохідній зоні на площі Ринок. На його запитання у чому саме полягає порушення поліцейський пояснив, що він не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив Правила дорожнього руху. Після чого, поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення одразу за місцем його вчинення (тобто на місці зупинки автомобіля) та прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6616431, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, не відповідає фактичним обставинам справи та є незаконною, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав. Оскаржувана постанова не містить відомостей про місце вчинення, а містить посилання лише про місце розгляду справи, а саме: «Тенрнопільська, м. Бережани, Площа Ринок», що не є тотожним поняттю місцю вчинення правопорушення. Згідно з обставин даної справи, підставою для застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень стали обставини щодо невиконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушені вимоги п.8.4.в ПДР. Як встановлено поліцейським та зазначено в постанові автомобіль MERCEDES-BENZ ATEGO 1018, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , працює в ТОВ «РУШ» з 21.01.2022 водієм автотранспортних засобів в транспортному відділі РЦ Львів ТОВ «РУШ». Відповідно до товарно-транспортної накладної від 05.02.2026 вказаним автомобілем здійснювалась доставка 3 палетомісць товарів промислової групи до пункту розвантаження – площа Ринок, буд.9, м. Бережани. Вважає, що у постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА 6616431 від 05.02.2026 року не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, єдиним доказом, що на якому ґрунтується обвинувачення позивача у скоєнні правопорушення є долучений відеозапис з автомобільного відеореєстратора 70 mai 800s . Проте, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським не було надано йому для ознайомлення цей доказ.. При цьому, відповідачем не взято до уваги його усних пояснень про те, що він здійснював доставку товару до магазину EVA 1682 на площі Ринок, 9, м. Бережани, оскільки інших під`їзних шляхів до магазину немає, то він заїжджав з вулиці Тернопільської відповідно до вимог ПДР. Однак, в порушення вимог КУпАП, поліцейський розглянув справу однобічно, без дослідження доказів по справі, та не взяв пояснення до уваги. Вважає, що поліцейський не встановив наявність події правопорушення та не з`ясував усі дані, які мають значення для правильного вирішення справи. Також при оформленні постанови поліцейським не було належним чином повідомлено його права. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не було встановлено суспільне діяння скоєного, не було досліджено пояснення на предмет допустимості та належності, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, поліцейський грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП. Зазначає, що не поширюється дія знаків: 3.1-3.8, 3.11 на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. У відповідності до п.11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 26.3 цих Правил. Пунктом 26.3 ПДР України передбачено, що у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними. Зважаючи на вказані норми ПДР Скриньковський А.М. правомірно, виконуючи вимоги ПДР та вказаних дорожніх знаків, за відсутності інших під`їздів до магазину EVA 1682, який здійснює діяльність за адресою площа Ринок, 9, м. Бережани, керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ ATEGO 1018, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив зупинку біля вказаного магазину з метою доставки вантажу товарів промислової групи згідно TTH. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, та такою, що порушує її права та інтереси. Зважаючи на вищевикладене, просить позов задовольнити.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 16.03.2026 року подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що 05.02.2026 року поліцейським ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Луговим А.М. виявлено транспортний засіб MERSEDES-BENZ ATEGO 1018 НОМЕР_1 , який в м. Бережани, площа Ринок не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п.8.4.в ПДР України – порушення вимог заборонних знаків та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На позивача ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 6616431 від 05.02.2026. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права, як громадянина України, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та відповідно до вимог ст. ст. 278,279 КУпАП. Поліцейським при винесені постанови надано оцінку всім обставинам справи, враховано докази, які вказують, що позивачем вчинено вказані в постанові адміністративні правопорушення та накладено стягнення з дотриманням норм чинного законодавства. До відзиву долучено відеозапис події, який безпосередньо стосується позивача і вчиненого ним правопорушення. На відео з боді-камери працівника поліції зафіксовано автомобіль позивача, який не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 "В`їзд заборонено". Зауважує, що дія дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» поширюється на всі транспортні засоби, за винятком випадків, прямо передбачених правилами. Відповідно до ПДР України, дія знака 3.21 не поширюється лише на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Позивач не надав доказів того, що його ТЗ є маршрутним транспортним засобом, який рухався за затвердженим графіком. Знак 3.21 має на меті запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом або запобігання в`їзду на окрему смугу. Порушення цієї вимоги створює пряму загрозу безпеці дорожнього руху та життю інших учасників, тому скасування постанови за наявності очевидного порушення суперечить принципу невідворотності відповідальності. А відповідно до п. 2 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, постанова у справах про адміністративні правопорушення, передбачена частиною ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, доводи позивача щодо неправомірності вимог працівників поліції є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення негативних наслідків і зняття з себе відповідальності за недотримання правил дорожнього руху України. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю, розгляд справи здійснювати без участі сторони відповідача.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, останній скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просить позовін вимоги задоволити. В повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.
За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).
Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6616431 від 05.02.2026 року, яка винесена поліцейським ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Луговим А.М., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Відповідно до даної постанови вбачається, що 05.02. 2026 року о 10:04 год. у м. Бережани площа Ринок водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ ATEGO, д.н.з НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 ПДР України «В`їзд заборонено» чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України - порушення вимог заборонних знаків.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).
Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно з п. 8.4 «в» ПДР України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» забороняє рух усіх механічних транспортних засобів.
Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що рух механічного транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку ч.1ст. 122КУпАП.
Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.
Не поширюється дія знаків: 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.
Пунктом 26.3 ПДР України передбачено, що у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії- інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. У свою чергу, належним доказом правопорушення є зокрема фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Крім того, згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Судом встановлено, що відповідачем в додатках до відзиву на позовну заяву долучено відео з боді-камери праціника поліції, даний доказ було досліджено судом.
Як встановлено наданий відеозапис не містить фіксації події адміністративного правопорушення. Натомість містить розмови, що не відносяться до суті справи та процес ознайомлення позивача з винесеною постановою постановою ЕНА № 6616431 від 05.02.2026 року. Крім того, із відеозапису не вбачається, що автомобіль позивача знаходиться в зоні дії дорожнього знаку п. 3.21 «В`їзд заборонено». 
Окрім цього поліцейським ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Луговим А.М., під час розгляду справи не було враховано наступне.
Відповідно до довідки ТОВ «РУШ» № 122 від 06.02.2026 року, ОСОБА_1 працює в ТОВ «РУШ» з 21.01.2022 року наказ № 12-КП від 20.01.2022 року на посаді водія автотранспортних засобів в транспортному відділі РЦ Львів.
Згідно товарно-транспортної накладної № П671708-1682 від 05.02. 2026 року, ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем MERCEDES-BENZ ATEGO 1018 доставляв вантаж по маршруту з (пункт навантаження) м. Львів вул. Городоцька, буд. 367 до (пункт розвантаження) с. Бережани площа Ринок, буд. 9.
Відповідно до ПДР, стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.
Зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).
Зважаючи на вказані норми ПДР, позивач, правомірно виконуючи вимоги ПДР та вказаних дорожніх знаків, за відсутності інших під`їздів до магазину EVA1682, який здійснює господарську діяльність за адресою Площа Ринок, 9, м.Бережани, керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ ATEGO 1018, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив зупинку біля вказаного магазину з метою доставки вантажу – товарів промислової групи згідно ТТН.
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем зазначеного правопорушення.
Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Із урахуванням викладених вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6616431 від 05.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. 
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за 1 ст. 122 КУпАП,- закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ЄДРПОУ 40108720 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 532,48 гривень.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.  Б.  Добош