Справа № 641/9803/25
Провадження № 2/638/114/26
РІШЕННЯ
Іменем України

24 березня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу за попереднім договором,

в с т а н о в и в :
У грудні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_4 , звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу за попереднім договором, в якому просили суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 суму авансу у розмірі 325000,00 (триста двадцять п`ять тисяч) гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 17.12.2021 сторони уклали Попередній договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач зобов`язалася у майбутньому, а саме протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту зняття всіх арештів та/або заборон, обмежень, обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вилучення записів з Реєстру боржників, але не пізніше 17 грудня 2022 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір), а позивачі зобов`язалися купити у відповідача нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 21,9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором.
На виконання п. 5 Попереднього договору позивачі сплатили відповідачу в забезпечення виконання своїх обов`язків забезпечувальний платіж в сумі 325000,00 грн, що є еквівалентом 12000,00 доларів США. Пунктом 18 Попереднього договору передбачено, що у разі ухилення продавцем від укладання Основного Договору вона повинна сплатити позивачам, суму в розмірі 325000,00 грн, яка складається з суми забезпечувального платежу, зазначеному в п. 5 цього договору, а також штрафні санкції в розмірі 325000,00 грн. 
У строк, передбачений у п.1. Попереднього договору, а саме не пізніше 17 грудня 2022 року, основний договір купівлі-продажу не було укладено сторонами. Відповідачем всупереч умовам договору не виконані обов`язки, передбачені п. 7, 8 Попереднього договору. Також відповідачем не надано документи, що містять відомості щодо кадастрового номеру на земельну ділянку, на якій розташована вищевказана нежитлова будівля. Невиконання відповідачем своїх обов`язків, передбачених п. 7 та п. 8 Попереднього договору, призвело до неможливості укладення основного договору купівлі-продажу. Забезпечувальний платіж в сумі 325000,00 грн позивачам не повернутий, у зв`язку з чим підлягає стягненню у судовому порядку. 
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечувала у зв`язку з їх необґрунтованістю. Заперечення проти позову обґрунтувала наступним. Між сторонами 01.09.2021 було укладено попередній договір, на забезпечення виконання якого позивачі сплатили забезпечувальний платіж у розмірі 216000,00 грн, що на момент підписання складало 8000 доларів США. Після укладення договору відповідач почала процес отримання кадастрового номеру, а позивачі вирушили до нежитлової будівлі, де вони здійснювали та продовжують здійснювати торгівельну діяльність. У зв`язку з наявністю судових спорів з АТ «Альфа-Банк» у відповідача виникли обтяження, пов`язані із внесенням у відповідні реєстри, про що вона повідомила позивачів. Позивачі погодилися очікувати завершення судових спорів та уклали попередній договір у редакції від 17 грудня 2021 року. Восени 2022 року, у зв`язку з воєнними діями та тимчасовою окупацією Куп`янського району Харківської області, вона разом з онуком виїхала за межі України. В цей час сторони підтримували зв`язок у мобільному месенджері, позивачі повідомили, що продовжують торгівельну діяльність у приміщенні відповідача. 11 грудня 2025 року, після завершення судових спорів з банком, відповідач поцікавилася у позивачів щодо можливості завершення угоди купівлі-продажу, на що позивач погодилися. Однак, невдовзі позивачі звернулися до суду з цим позовом. Відповідач вважає, що саме позивачі ухиляються від укладання договору купівлі-продажу, а тому відповідно до п. 9. Попереднього договору забезпечувальний платіж не підлягає поверненню. 
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Харкова.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 06 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що повідомлено сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачів просив справу розглянути за відсутністю сторони позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про судове засідання, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася.
З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, судом проведено розгляд справи за відсутністю сторін на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі літ. «В-1», загальною площею 21,9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 220473344 від 17 серпня 2020 року.
01 вересня 2021 року ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з іншої сторони уклали Попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л., зареєстрований в реєстрі за № 537.
Згідно з п. 1 Попереднього договору № 537 ОСОБА_3 зобов`язалася у майбутньому, а саме у строк до 01 грудня 2021 року, укласти договір купівлі-продажу (основний договір), а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язалися купити у ОСОБА_3 нежитлову будівлю літ. «В-1», загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором.
17 грудня 2021 року ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з іншої сторони уклали Попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л., зареєстрований в реєстрі за № 911.
Відповідно до п. 1 Попереднього договору № 911 ОСОБА_3 зобов`язується у майбутньому, а саме протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту зняття всіх арештів та/або заборон, обмежень, обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вилучення записів з Реєстру боржників, але не пізніше 17 грудня 2022 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір), а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язуються купити у ОСОБА_3 нежитлову будівлю літ. «В-1», загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором. 
Згідно з п. 5 Попереднього договору № 911 в забезпечення виконання вищезазначених обов`язків, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 сплачують, а ОСОБА_3 приймає забезпечувальний платіж в сумі 325000,00 (триста двадцять п`ять тисяч) гривень, що на момент підписання цього договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам складає 12000,00 (дванадцять тисяч) доларів США.
Відповідно до п. 7 Попереднього договору № 911 ОСОБА_3 зобов`язується підготувати за свій рахунок та в строк до укладання основного договору всі документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, а також документи щодо відсутності заборгованості по комунальним платежам, податкам та зборам. ОСОБА_3 зобов`язується здійснювати всі необхідні дії щодо зняття всіх арештів та/або заборон, обмежень, обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вилучення записів з Реєстру боржників з вищезазначеного нерухомого майна.
ОСОБА_3 відомо про те, що на момент підписання договору купівлі-продажу вищевказаної нежитлової будівлі вона повинна надати документи, що містять відомості щодо кадастрового номеру на земельну ділянку, на якій розташована вищевказана нежитлова будівля (п. 8 Попереднього договору № 911).
Згідно з п. 15 Попереднього договору № 911 зміни та доповнення до цього Договору вносяться за згодою Сторін шляхом укладення змін до цього договору, які посвідчуються нотаріально.
Відповідно до п. 19 Попереднього договору № 911 у разі, якщо ОСОБА_3 ухиляється від укладання Основного Договору, передбаченого цим Попереднім Договором, то вона повинна сплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суму в розмірі 325 000,00 (триста двадцять п`ять тисяч) гривень, що на момент підписання цього договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам складає 12 000,00 (дванадцять тисяч) доларів США, яка складається з суми забезпечувального платежу, зазначеного в п. 5 цього договору, а також штрафні санкції в розмірі 325 000,00 (триста двадцять п`ять тисяч) гривень, що на момент підписання цього договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам складає 12 000,00 (дванадцять тисяч) доларів США.
Сторонами визнається, що на час розгляду справи основний договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «В-1», загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: місто Харків, проспект Перемоги, будинок № 68-E (шістдесят вісім літера «Е»), між сторонами не укладено, право власності на нерухоме майно зареєстровано за відповідачем.
Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Частиною третьою статті 635 ЦК України визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті фактичних обставин цієї справи, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, сторони уклали попередній договір, за умовами якого зобов`язалися укласти основний договір не пізніше 17 грудня 2022 року, що закріплено у п. 1 Попереднього договору № 911.
За умовами договору ОСОБА_3 взяла на себе зобов`язання щодо вчинення низки дій, необхідних для укладення договору, а саме: підготувати за свій рахунок та в строк до укладання основного договору всі документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, документи щодо відсутності заборгованості по комунальним платежам, податкам та зборам; здійснити всі необхідні дії щодо зняття всіх арештів та/або заборон, обмежень, які перешкоджають відчуженню нерухомого майна; надати документи, що містять відомості щодо кадастрового номеру на земельну ділянку, на якій розташована вищевказана нежитлова будівля (п. 8 Попереднього договору № 911).
На виконання п. 5 Попереднього договору № 911 позивачі передали ОСОБА_3 забезпечувальний платіж в сумі 325000,00 грн. Відповідач не заперечувала факт отримання від позивачів грошових коштів у розмірі 325000,00 грн в рахунок сплати забезпечувального платежу згідно з п. 5 Попереднього договору № 911. Жодних доказів на спростування цієї обставини відповідачкою не надано.
Всупереч п. 1 Договору між сторонами не було укладено у строк до 17 грудня 2022 року основний договір, що визнається сторонами.
Пунктом 19 Попереднього договору № 911 сторони погодили, що у разі ухилення ОСОБА_3 від укладання Основного Договору вона повинна сплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема, суму забезпечувального платежу в розмірі 325000,00 грн. 
Враховуючи, що договір купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не було укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, і попереднім договором сторін не було встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, то передана позивачами відповідачу грошова сума в розмірі 325000,00 є авансом, який підлягає поверненню позивачу.
Надаючи оцінку поведінки ОСОБА_3 на предмет ухилення від укладання основного договору, суд зазначає, що доведення цієї обставини має правове значення лише у разі застосування штрафних санкції в розмірі 325000,00 грн, тоді як для стягнення забезпечувального платежу, який за своєю природою є авансом, істотне значення має обставина того чи був укладений основний договір, чи ні. При цьому, суб`єктивна сторона неукладення основного договору не має значення для вирішення питання про повернення авансу. 
Крім того, суд враховує, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу наявності об`єктивних та непереборних обставин, які перешкоджали їй укласти основний договір до 17 грудня 2022 року. Доводи відповідача про наявність судових спорів та пов`язаних з ними обмежень у державних реєстрах, всупереч вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України, ґрунтуються на припущеннях, оскільки не підтверджені жодним доказом.
Крім того, суд зазначає, що у попередньому договорі сторони передбачили наявність таких перешкод для укладення основного договору, проте чітко закріпили обов`язок ОСОБА_3 усунути ці перешкоди у строк до 17.12.2022. 
Відповідно до принципу свободи договору сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору. Отже, ОСОБА_3 , укладаючи Попередній договір, діючи на власний розсуд, висловила згоду бути зобов`язаною у цьому зобов`язанні саме на таких умовах. 
Встановлену у ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності цього правочину відповідачем не спростовано, а судом не встановлено обставин нікчемності цього правочину.
Таким чином, в силу вимог ст. 629 ЦК України цей договір є обов`язковим для виконання, зокрема для відповідачки.
Доводи відповідача про те, що вона з позивачем в мобільному месенджері підтримувала спілкування, під час якого позивачі не наполягали на укладенні основного договору, а про укладення основного договору домовилися 11 грудня 2025 року, суд сприймає критично, оскільки, по-перше, такі доводи ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодним доказом, а по-друге, у п. 15 Попереднього договору сторони погодили, що зміни та доповнення до цього Договору вносяться за згодою сторін шляхом укладення змін до цього договору, які посвідчуються нотаріально. 
Доказів того, що сторони вносили зміни і доповнення до Попереднього договору в порядку, передбаченому п. 15, матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять доказів, що відповідач ініціювала в порядку п. 15 Попереднього договору внесення змін до нього.
Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України відповідач не надала суду доказів повернення позивачам забезпечувального платежу, що є підставою для судового захисту порушених прав позивачів в обраний ними спосіб шляхом стягнення суми забезпечувального платежу.
Відповідно до ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі та стягує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 162500,00 грн на користь кожного позивача в рахунок сплати суми забезпечувального платежу (авансу) за Попереднім договором від 17 грудня 2021 року. 
Сплачений позивачами судовий збір у загальному розмірі 3855,60 грн на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь кожного позивача у сумі по 1927,80 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 131, 141, 223, 259, 263-266, 268, 352, 354 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу за попереднім договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , суму забезпечувального платежу (авансу) за Попереднім договором від 17 грудня 2021 року у розмірі 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , суму забезпечувального платежу (авансу) за Попереднім договором від 17 грудня 2021 року у розмірі 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 1927,80 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім гривень 80 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , судовий збір у розмірі 1927,80 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім гривень 80 копійок).
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 02 квітня 2026 року.

Суддя І.П. Латка