ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року 
м. Київ

справа №640/10619/20
адміністративне провадження № К/990/46943/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 640/10619/20
за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (далі - Міндовкілля) до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра), Аграрного товариства з обмеженою відповідальністю «Велес» (далі - АТОВ «Велес») про визнання протиправними та скасування наказу і спеціального дозволу, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури (далі - прокурор) 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Черпака Ю.К., суддів: Файдюка В.В., Штульмана І.В.
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1 У травні 2020 року заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Держгеонадра від 12.08.2016 № 250 в частині надання спеціального дозволу на користування надрами АТОВ «Велес»;
- визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на користування надрами від 18.11.2016 № 6155, виданий АТОВ «Велес» на видобування сапонітових глин, придатних для виробництва борошна сапонітового «Сапокорм».
Позовні вимоги обґрунтував посиланням на порушення процедури прийняття спірних рішень, зокрема, без проведення аукціону для отримання спецдозволу на користування надрами, що порушує права інших суб`єктів господарювання та держави.
2. Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 17.06.2025 позовні вимоги задовольнив частково. Зобов`язав Держгеонадра припинити дію спеціального дозволу на користування надрами від 18.11.2016 № 6155, виданого АТОВ «Велес» на видобування сапонітових глин, придатних для виробництва борошна сапонітового «Сапокорм». В задоволенні інших позовних вимог відмовив.
3. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.10.2025 скасував рішення суду першої інстанції та залишив без розгляду позов заступника прокурора Хмельницької області на підставі пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку із пропуском строку звернення до суду без поважних причин.
4. 14.11.2025 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга прокурора, у якій, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025.
5. Верховний Суд ухвалою від 26.11.2025 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
6. 28.11.2025 та 01.12.2025 від Держгеонадра та АТОВ «Велес», відповідно, до суду касаційної інстанції надійшли відзиви на вказану вище касаційну скаргу, в яких зазначені учасники процесу просять залишити касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
ІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурор мав належні підстави для представництва інтересів держави, оскільки уповноважений орган - Міндовкілля не вжило жодних заходів для захисту цих інтересів, попри звернення прокуратури. Також суд визнав доведеним, що спеціальний дозвіл було видано з порушенням законодавчо встановленої процедури, а саме: без проведення аукціону та після спливу трирічного строку, визначеного пунктом 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, у редакції чинній на час ухвалення спірних наказу і спецдозволу.
8. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи позов прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міндовкілля без розгляду у зв`язку із пропуском тримісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, вказав, що прокурор звернувся до суду з позовом лише у травні 2020 року, тобто через три роки після отримання певної інформації про спірні наказ і спецдозвіл, без наведення будь-яких об`єктивних та непереборних причин, які б унеможливлювали своєчасне подання позову.
ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВІВ
9. Касаційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду, оскільки, як зазначає скаржник, сам лише факт видання Держгеонадрами оспорюваних наказу та спеціального дозволу на користування надрами, як і їх оприлюднення, не є безумовною підставою для подання прокурором позову в інтересах держави. 
Скаржник наголошує на тому, що суд апеляційної інстанції ухвалюючи оскаржуване судове рішення не врахував, що у 2017 році було попереднє звернення прокурора до суду з позовом у справі №826/6673/17 (постанова Верховного Суду від 31.10.2019) про скасування спірних наказу та спеціального дозволу на користування надрами, а тому строк звернення прокуратури з цим позовом до суду пропущено з поважних причин. Згадані обставини серед іншого обґрунтовувалися в заявах прокурора про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 08.05.2020 та від 19.02.2025, які були спрямовані до суду. Також позивач звертає увагу, що лише після отримання усіх документів та вивчення їх в сукупності прокурор встановив порушення інтересів держави та підстави для повторного звернення до суду з позовом.
10. У відзивах на касаційну скаргу Держгеонадра та АТОВ «Велес» вказують на те, що суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про пропуск прокурором строку звернення до суду без поважних причин, оскільки принаймні в 2019 році прокурор мав можливість дізнатись про наявність обставин, з яким він пов`язує порушення інтересів держави та необхідність звернення до суду з цим позовом. 
IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
12. Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
13. За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
14. Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
15. Згідно з абзацом 2 частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
16. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
17. Згідно з частиною четвертою статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
18. За змістом пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
19. Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження спрямовані на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
20. Верховний Суд у постанові від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 зазначав про те, що визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
21. У межах доводів касаційної скарги ключовим є питання, коли прокурор був обізнаний чи повинен був дізнатись про наявність порушень з боку Держгеонадра під час прийняття наказу від 12.08.2016 № 250 та видачі спеціального дозволу на користування надрами від 18.11.2016 № 6155 та, відповідно, про наявність підстав для звернення до суду з позовом.
22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірні в цій справі наказ № 250 та спеціальний дозвіл на користування надрами № 6155 були прийняті 12.08.2016 та 18.11.2016, відповідно.
23. При цьому, на думку суду апеляційної інстанції, про наявність підстав для звернення з позовом в цій справі прокурору мало бути відомо щонайменше ще в 2016-2017 роках, натомість з цим позовом до суду він звернувся лише 08.05.2020, тобто з пропуском строку, визначеного абзацом другим частини другої статті 122 КАС України.
24. Прокурор обґрунтовував пропуск строку на звернення до суду із цим позовом, зокрема, тим, що вперше аналогічний позов в інтересах Держави було подано до суду заступником прокурора Хмельницької області у 2017 році. Проте ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2018 (справа №826/6673/17), залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 та постановою Верховного Суду від 31.10.2019, позов заступника прокурора у Хмельницькій області залишено без розгляду з підстав відсутності у прокурора права на звернення до адміністративного суду в інтересах Держави з таким позовом.
У зв`язку із чим позивач вважає, що строк звернення до суду із повторним позовом почав обчислюватися не з дати видання наказу Держгеонадр чи оприлюднення відомостей у відкритих реєстрах, а з моменту виникнення саме «підстав для представництва» прокурором інтересів держави у розумінні статті 23 Закону «Про прокуратуру», тобто після офіційного з`ясування прокурором обставин щодо належного органу (Мінприроди/Міненерго-довкілля) та його відмови вжити заходів захисту в судовому порядку. Прокурор звернувся до Міністерства енергетики та захисту довкілля України в січні 2020 року, отримав відмову у квітні 2020 року й подав позов у травні 2020 року, вважаючи, що вкладається у процесуальний строк.
25. Суди попередніх інстанцій встановили, що 16.02.2016 АТОВ «Велес» звернулося із заявою № 16/02/1-16 до Держгеонадра у якій, посилаючись на підпункт 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, просило надати спеціальний дозвіл на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування сапонітових глин Ташківської ділянки Варварівського родовища в Славутському районі Хмельницької області для використання в сільському господарстві, будівництві, медицині. До заяви додало перелік документів: погодження Хмельницької обласної ради від 05.08.2011 №23-5/2011, погодження Мінприроди від 18.11.2011 №22641/06/10-11, погодження Держгірпромнагляду від 22.07.2011 № 1/03-3.112/5322, пояснювальну записку з обґрунтуванням необхідності використання надр, копію протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 03.04.2013, каталог географічних координат кутових поворотних точок ділянки надр, програму робіт, графічні матеріали (оглядову карту району робіт Ташківської ділянки, ситуаційний план, план підрахунку запасів, геологічні розрізи ліній). Додатково надало листи: Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.04.2015, Хмельницької обласної ради від 18.03.2015, Держгірпромнагляду України від 14.04.2015, а також рішення Хмельницької обласної ради від 05.08.2011.
12.08.2016 Держгеонадра видала спірний наказ № 250 в частині надання АТОВ «Велес» спеціального дозволу на користування надрами.
29.09.2016 АТОВ «Велес» оформив платіжне доручення № 216 про часткову оплату збору за спецдозвіл на користування надрами в сумі 300 000 грн.
12.10.2016 АТОВ «Велес» оформило платіжне доручення № 226 про доплату збору за спецдозвіл на користування надрами в сумі 312 400 грн.
Державне науково-виробниче підприємство (далі - ДНВП) «Геоінформ України» листом вих. № 05/305-3992 повідомило, що геологічна інформація щодо ділянки сапонітових глин Ташківської ділянки Варварівського родовища, що міститься в геологічному звіті «Розвідка Варварівського родовища (Ташківська та Варварівська ділянки) сапонітових глин у Славутському районі Хмельницької області», згідно з наданими документами до листа та наявною інформацією ДНВП «Геоінформ України» виконана не за кошти державного бюджету та є власністю АТОВ «Велес».
18.11.2016 Держгеонадра на підставі спірного наказу № 250 видала АТОВ «Велес» спеціальний дозвіл на 12 років на користування надрами № 6155 на видобування сапонітових глин, придатних для виробництва борошна сапонітового «Сапокорм», у родовищі «Варварівське родовище Ташківська ділянка» на північній околиці с. Ташки площею 11, 9 га. У відомостях про погодження вказано про видачу Хмельницькою обласною радою листа від 18.03.2015 № 609/01-15, рішення від 05.08.2011 № 23-5/2011 і листи Міністерства екології та природних ресурсів України від 18.11.2011 №22641/06/10-11 та від 30.04.2015 № 5/3-6/5002-15.
Процедура конкурсного відбору (аукціону) для видачі спецдозволу на використання надр не проводилася.
Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області (далі - УСБУ у Хмельницькій області) направило запит директору ДНВП «Геоінформ України» про надання відомостей у формі завірених копій документів щодо видачі АТОВ «Велес» спеціального дозволу на користування надрами від 18.11.2016 № 6155 та документів, що стали підставою для його отримання, а також відомостей, що стали підставою для видачі наказу Державної служби геології та надр України від 12.08.2016 № 250. Листом від 03.03.2017 він надав копії зазначених документів.
УСБУ у Хмельницькій області листом від 07.04.2017 № 72/21/21783 звернулося до заступника прокурора Хмельницької області, яким повідомило про отримання в установленому законом порядку інформації, що службові особи АТОВ «Велес» внаслідок використання неправомірної схеми набуття права користування надрами загальнодержавного значення (сапонітові глини Варварівського родовища) без проведення аукціону створили передумови до завдання шкоди навколишньому природному середовищу.
Заступник прокурора Хмельницької області у травні 2017 року звернувся в суд з позовом до Державної служби геології та надр України, за участю третьої особи - АТОВ «Велес», про визнання протиправним і скасування наказу від 12.08.2016 № 250 в частині надання спеціального дозволу на користування надрами АТОВ «Велес», а також визнання протиправним і скасування спеціального дозволу на користування надрами від 18.11.2016 № 6155, яким товариству надано дозвіл на видобування сапонітових глин, придатних для виробництва борошна сапонітового «Сапокорм» (справа № 826/6673/17).
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 13.08.2018, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 та постановою Верховного Суду від 31.10.2019, позов заступника прокурора Хмельницької області у справі № 826/6673/17 залишив без розгляду з підстав відсутності у прокурора права на звернення до адміністративного суду в інтересах держави з таким позовом.
Після отримання зазначених судових рішень прокуратура Хмельницької області звернулась із запитом від 25.11.2019 №50/2-1065-17 до Міндовкілля та 13.02.2020 отримала відповідь від 31.01.2020 №26/1.1-17.2-2832 про підстави видачі спецдозволу АТОВ «Велес», також міністерство повідомило, що не вбачає підстав для звернення до Кабінету Міністрів України з питання скасування спірного наказу від 12.08.2016 № 250, а також для його оскарження у судовому порядку.
28.04.2020 прокурор Хмельницької області звернувся з листом до Міндовкілля, в якому повідомив про встановлення порушень Держгеонадра чинного законодавства при видачі АТОВ «Велес» спецдозволів на користування надрами без конкурсних засад при відсутності документів геологічного вивчення ділянки надр та підрахунку запасів корисних копалин, а також повідомив про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді в особі Міндовкілля.
26. Верховний Суд зазначає, що звернення прокурора, з метою витребування ним документів для підтвердження підстав представництва інтересів держави в суді (яке до того ж відбулось зі спливом значного проміжку часу з моменту прийняття спірних в цій справі наказу Держгеонадр від 12.08.2016 № 250 та спеціального дозволу на користування надрами від 18.11.2016 № 6155) не може слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.
27. Попереднє звернення прокурора до адміністративного суду з іншим позовом у справі № 826/6673/17 з того самого або суміжного предмета спору не може вважатися обставиною, яка зупиняє або перериває перебіг процесуального строку звернення до суду в межах нового позову. 
28. З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що дата отримання 13.02.2020 прокурором Хмельницької області листа Міндовкілля від 31.01.2020 № 26/1.1-17.2-2832 у відповідь на запит від 25.11.2019 № 50/2-1065-17 не змінює моменту, з якого прокурор повинен був дізнатися про наявність порушених інтересів держави, а лише свідчить про час, коли він почав вчиняти активні дії з метою реалізації своїх повноважень щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави, і ця подія не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірних правовідносинах.
29. Наведене вище узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 23.08.2023 у справі № 380/7024/22, від 21.09.2023 у справі № 380/7550/22 та від 13.02.2024 у справі № 340/3868/23.
30. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позов заступника прокурора Хмельницької області у зв`язку з пропуском без поважних причин строку на звернення до суду, визначеного абзацом другим частини другої статті 122 КАС України.
31. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення ним норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з їх висновком.
32. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
33. З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025 у справі № 640/10619/20 - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025 у справі №640/10619/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.І. Рибачук

судді: А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко