Провадження № 2-а/641/28/2026 	Справа № 641/10254/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 березня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Щепелевої Г.М.,
за участю секретаря судового засідання Масалової М.Є.,
представника позивача – адвоката Шевченко Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – адвокат Шевченко Г.М. звернулась до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасувати постанову № 1654 від 04.08.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.12.2025 позивач дізнався про арешт його банківських рахунків державним виконавцем при примусовому виконанні оскаржуваної постанови. 24.12.2025 уклав договір з адвокатом на представництво інтересів у суді, і того ж дня адвокатом в органі державної виконавчої служби була одержана оскаржувана постанова від 04.08.2025, яку позивач раніше не отримував. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду істотне порушення процедури, правил об`єднання правопорушень, необґрунтованість, порушення права на захист, непропорційність стягнення. Так, за змістом оскаржуваної постанови об`єднано кілька адміністративних правопорушень. Натомість ст. 36 КУпАП допускає таке об`єднання лише за умови, що кожне правопорушення має самостійно встановлений склад; справи одночасно розглядаються; визначено більш серйозне правопорушення; мотивовано вибір санкції, чого відповідачем дотримано не було. Окрім того, позивачу не були роз`яснені його права, він не був повідомлений про розгляд справи, не був на ньому присутній, не надавав пояснень, хоча повідомив керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 про бажання скористатися правничою допомогою, що є порушенням його права на захист. При накладенні штрафу у максимальному розмірі 17 000,00 грн. суб`єктом владних повноважень не наведено жодних мотивів такого розміру, не оцінено особу правопорушника, його майновий стан, обставини справи. Також, відповідачем не доведено належного повідомлення позивача про виклик повісткою, оскільки єдиним підтвердженням його винуватості визнано повернення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній». Події, які орган відносить до правопорушень, мали місце у січні 2025 року, тоді як постанова винесена 04.08.2025, тобто після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності. Окрім того, позивач має відстрочку від мобілізації як особа із інвалідністю 3 групи, про що повідомляв керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 , але це не було взято до уваги взагалі. 
Ухвалою судді від 31.12.2025 провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позивачу поновлено пропущений строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. 
Ухвалою суду від 09.01.2026 у справі залучено як другого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якого витребувано копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Від представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечував. Вказав, що належним відповідачем по даній справі має бути ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки предметом оскарження є акт територіального центру комплектування, а саме постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №1654 від 04.08.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд позовної заяви стосується прав та інтересів ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є підставою для залучення останнього у якості співвідповідача.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 правом на подання відзиву не скористався. Водночас, виконуючи ухвалу суду про витребування доказів, представник відповідача подав письмові пояснення щодо витребуваних доказів, в яких зазначив, що 14.01.2025 позивачу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка № 1940839, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за відомим – задекларованим місцем проживання, про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 24.01.2025 о 09.00. Повістка була повернута до відповідача із відміткою – адресат відсутній за вказаною адресою. З урахуванням положень Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, позивач був оповіщений належним чином про необхідність явки до  ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак у вказаний день та час не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із чим щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Окрім того, за наявними обліками відповідача та відомостями АІКС «Оберіг» станом на 30.07.2025 позивач був військовозобов`язаним, перебував на військовому обліку, 20.11.1998 відповідно до рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час та не перебував у статусі особи із інвалідністю. Позивачем надано копію виписки МСЕК від 04.02.2021, відповідно до якої встановлена дата чергового переогляду 02.02.2022. Оскільки позивач всупереч вимогам пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.03.2024 № 3262-ІХ самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та не пройшов повторний медичний огляд в період з 04.05.2024 по 05.06.2025 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач був обізнаний про дату, час і місце розгляду справи, оскільки протоколи складались в його присутності та отримані ним під підпис. Клопотань про перенос розгляду справи позивач не надавав. 04.08.2025 відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог КУпАП.
15.01.2026 відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_7 на виконання ухвали суду надано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо позивача. 
18.02.2026 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона послалася на те, що оскаржуваною постановою об`єднано кілька різних подій, що мали місце у січні, червні та липні 2025, як орган кваліфікував як декілька адміністративних правопорушень. В оскаржуваній постанові не відмежовано склади кожного правопорушення, не визначено яке з них є більш серйозним, не визначено, які із них утворюють окремі адміністративне правопорушення, не наведено мотивів застосування однієї санкції, відсутні окремі фактичні та юридичні склади, що порушує вимоги ст. 35 КУпАП. Також, у відповіді на відзив зазначила, що відсутня об`єктивна сторона правопорушення, порушено строк притягнення позивача до відповідальності, порушено його право на захист. Крім того, просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просила суд їхзадовольнити.
Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно із поданими заявами просили розглядати справу у їх відсутність.
Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов наступного висновку.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що 30.07.2025 року начальником ВВОБ Слобідського ОР у ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо ОСОБА_1 складено протокол №1551 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 30.07.2025 після доставлення гр. ОСОБА_1 до Слобідського ОР у місті ІНФОРМАЦІЯ_8 під час перевірки відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, стосовно гр. ОСОБА_1 виявлено факт порушення останнім законодавства про оборону України. Військовозобов`язаний (рядовий запасу) ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 20.11.1998 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, з дня набрання чинності Закону від 21.03.2024 № 3621-ІХ, протягом встановленого терміну з 04.05.2024 по 05.06.2025 самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, та не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим 06.06.2025 о 00:00 год, в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 № 303/2014) та діє на сьогодні, порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.03.2024 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набув чинності 04.05.2024, чим порушив частину 3 статті 17 Закону України «Про оборону України», якою закріплено права та обов`язки громадян України у сфері оборони, зокрема, громадяни виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства, чим скоїв, в особливий період, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Даний протокол складений у присутності ОСОБА_1 , позивачу під підпис роз`яснено його права та обов`язки. Крім того, йому було повідомлено про дату та час розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення.
В графі «пояснення і зауваження» до протоколу ОСОБА_1 вказав, що не пройшов ВЛК, оскільки в нього є інвалідність, яка, як він вважає, є дійсною.
Крім того, 30.07.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 майором ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 складено протокол № 1550 про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що 30.07.2025 після доставлення гр. ОСОБА_1 до Слобідського ОР у місті ІНФОРМАЦІЯ_8 , було встановлено факт порушення ним, в особливий період, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 14.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 військовозобов`язаному ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», була направлена повістка № 1940839, яка сформована за допомогою ЄДРПВР за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 24.01.2025 року на 09:00 годину, для уточнення даних. Вищезазначена повістка № 1940839 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_10 з відміткою про відсутність особи – ОСОБА_1 за вказаною адресою 24.01.2025. Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, вбачається, що ОСОБА_3 , будучи оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_11 , а саме на 24.01.2025 року об 09-00 годині, у вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_12 без поважних причин не з`явився, за викликом, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив законодавство України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме – вимоги ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року № 303/2014) та діє на сьогодні, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене саме ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Даний протокол складений у присутності ОСОБА_1 , під підпис позивачу роз`яснено його права та обов`язки. Крім того, йому було повідомлено про дату та час розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення.
В графі «пояснення і зауваження» протоколу ОСОБА_1 вказав, що повістку на своє ім`я не отримував.
04.08.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_4 винесено постанову № 1654 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 відповідно до ст. 36 КУпАП за результатами одночасного розгляду кількох адміністративних правопорушень накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. у зв`язку із встановленням порушення ним в особливий період законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. За змістом постанови: 
1) 14.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 військовозобов`язаному ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», була направлена повістка № 1940839, яка сформована за допомогою ЄДРПВР за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 24.01.2025 року на 09:00 годину, для уточнення даних. Вищезазначена повістка № 1940839 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_10 з відміткою про відсутність особи – ОСОБА_1 за вказаною адресою 24.01.2025. Зазначене порушення було виявлено 24.01.2025 о 09:00. 
2) Військовозобов`язаний (рядовий запасу) ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 20.11.1998 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, з дня набрання чинності Закону від 21.03.2024 № 3621-ІХ, протягом встановленого терміну з 04.05.2024 по 05.06.2025 самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, та не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим 06.06.2025 о 00:00 год, в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 № 303/2014) та діє на сьогодні, порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.03.2024 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», чим порушив частину 3 статті 17 Закону України «Про оборону України», якою закріплено права та обов`язки громадян України у сфері оборони, зокрема, громадяни виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства, чим скоїв, в особливий період, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення). Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З 17.03.2014 року після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" в Україні діє особливий період.
Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
У зв`язку із цим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено проведення загальної мобілізації (далі Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).
Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно до абз. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення
Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач порушив приписи ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 зазначеного Закону у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі – Порядок) повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Згідно із п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: 1) день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
04.05.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX від 21.03.2024 (далі за текстом – Закон № 3621-IX). 
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3621-IX було встановлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Згідно із Законом № 4235-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" (далі за текстом – Закон № 4235-ІХ) від 12.02.2025 були внесені зміни до Закону № 3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду». 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 14.01.2025 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується самим позивачем у позові. 
Доказів повідомлення відповідача про іншу адресу проживання, зокрема, шляхом оновлення персональних даних через електронний кабінет призовника з використанням мобільного додатку «Резерв+» або шляхом звернення до Центру надання адміністративних послуг, позивачем суду не надано.
З 20.11.1998 відповідно до рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Згідно із випискою з акту огляду МСЕК від 09.02.2021 позивачу з 02.02.2021 встановлено третю групу інвалідності, датою чергового переогляду встановлено 02.02.2022.
24.01.2025 на ім`я ОСОБА_1 створена повістка № 1940839 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 24.11.2025 о 09:00 для уточнення даних.
Вказана повістка направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 та 24.01.2025 повернута без вручення адресату з відміткою відділення Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Таким чином, відповідно до п. 34 Порядку № 560, повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 направлена за єдиною відомою відповідачу адресою місця проживання позивача та повернулася з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Отже, у розумінні п. 41 Порядку № 560, ОСОБА_1 вважається таким, що був належним чином оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак за викликом не прибув, причини неприбуття за повісткою не повідомив.
На підставі вище викладеного днем як вчинення, так і виявлення правопорушення відповідачем є 24.01.2025, водночас постанова № 1654 відносно ОСОБА_1 була винесена лише 04.082025, тобто після спливу тримісячного строку з дня виявлення правопорушення, встановленого ст. 38 КУпАП.
Зазначена обставина сама по собі свідчить про порушення суб`єктом владних повноважень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності та має наслідком скасування відповідного рішення про таке притягнення.
Водночас суд вважає за необхідне зауважити й на такому.
Судом звернуто увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 1550 від 30.07.2025 та постанові у справі про адміністративне правопорушення № 1654 від 04.08.2025 щодо ОСОБА_1 міститься різний за змістом виклад об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 що ОСОБА_3 , будучи оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_11 , а саме на 24.01.2025 року об 09-00 годині, у вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_12 без поважних причин не з`явився, за викликом, про поважні причини неявки не повідомив.
Водночас оскаржувана постанова містить лише посилання на факт надіслання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачеві без викладення об`єктивної сторони відповідного адміністративного правопорушення та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, який складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи. В ньому зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада та прізвище особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; пояснення порушника та інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.
Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. А протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на положення ст.ст. 251, 254 та 256 КУпАП, є одночасно і основним доказом у справі про адміністративне правопорушення і документом, в якому формулюється обвинувачення.
В силу вимог ст. 278 КУпАП під час підготовки справи про адміністративне правопорушення до розгляду, відповідний орган (посадова особа), серед іншого, вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись уповноваженим органом (посадовою особою) у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Такий уповноважений орган (посадова особа) не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку вони вийдуть за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
З вище наведеного вбачається, що посадова особа, яка приймала рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності згідно із протоколом № 1550 від 30.07.2025 не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , якими доказами воно підтверджується, а також який склад адміністративного правопорушення інкримінується йому в протоколі про адміністративне правопорушення, фактично не зазначила в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності дані щодо об`єктивної сторони одного із інкримінованих адміністративних правопорушень, нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, та не надала оцінку дотриманню строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Окрім того, суд бере до уваги, що згідно із витягом із застосунку «Резерв+» 04.08.2025 позивач уточнив дані, з 20.08.2025 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_13 , має відстрочку від мобілізації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особа із інвалідністю 3ої групи. 
У цій справі судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами позивача, які мають правове значення для вирішення спору.
Інші доводи позивача не впливають на вищевказані висновки суду, а тому правова оцінка таким не надається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови, то з урахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Вказане дає підстави для висновку про обґрунтованість позовної вимоги про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 та наявність підстав для задоволення позову в цій частині.
Водночас компетенція місцевого загального суду як адміністративного у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлена статтею 286 КАС України.
За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (ч. 3 ст. 286 КАС України).
Оскільки зі змісту ч. 3 ст. 286 КАС України не вбачається наявність в адміністративного суду в межах даної категорії справ повноважень щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до відповідальності, то суд приходить до висновку, що скасування спірної постанови разом із закриттям провадження по справі є достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача, що свідчить про відсутність необхідності в застосуванні додаткових способів захисту порушеного права.
Окрім того, за наслідками розгляду справи судом не встановлено порушення прав, свобод або законних інтересів позивача внаслідок будь-яких рішень, дій чи бездіяльності відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 . За таких обставин позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у загальній сумі 1 211,20 грн., що підтверджується квитанцією 2189-4532-3230-0226 від 29.12.2025, з яких 605,60 грн. було сплачено надмірно.
Таким чином, розподілу між сторонами підлягає судовий збір в сумі 605,60 грн., який підлягав сплаті за подання позовної заяви.
Розмір судового збору за подання позовної заяви становить 605,60 грн., тому судові витрати у вказаному розмірі необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Щодо суми надміру сплаченого позивачем судового збору у розмірі 605,60 грн., то суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, серед іншого, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, питання щодо повернення позивачу надміру сплаченого судового збору буде вирішено судом після його звернення до суду з відповідним клопотанням.
Щодо розподілу судових витрат на надання правничої допомоги, то представник позивача у судовому засіданні зробив заяву в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України про подання доказів сплати судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, з огляду на що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне призначити судове засідання на 23.03.2026 о 10:15 та встановити представнику позивача строк п`ять днів з дня ухвалення рішення для надання таких доказів.
Керуючись ст. 2,8-10,77,241-246,250,268,269,271,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу - задовольнити частково.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1654 від 04.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 23 березня 2026 року на 10 год 15 хв в приміщенні Слобідського районного суду м. Харкова. Встановити представнику позивача строк п`ять днів після ухвалення рішення для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_15 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 . 

Суддя Г.М.Щепелева