Справа № 308/7795/25

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд міста Ужгород Закарпатської області у складі:

головуючого судді Дегтяренко К.С.,
секретаря судового засідання Сапронова А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ужгород цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин 
встановив:

ОСОБА_1  звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 

Стислий виклад позиції заявника:

В обгрунтування заяви посилаєтьс на наступне, ОСОБА_1 (є сином ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.08.1991 року виданого на ОСОБА_1 у графі мати зазначено ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батьком записано ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки ОСОБА_1 не перебували у офіційному шлюбі на момент його народження. Державна реєстрація народження ОСОБА_1 проведена за заявою матері від 15.08.1991 року, а відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. Тобто при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч.1 ст.135 СК України). З невідомих для заявника причин його матір вказала прізвище батька дитини таке ж як і своє, тобто ОСОБА_5 . Отже, існують розбіжності в свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1 , а саме у графі - батько вказано прізвище ОСОБА_5 , а у паспорті батька вказано прізвище ОСОБА_6 .
У 2004 році за трагічних обставин загинула мати заявника - ОСОБА_7 ..
З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України в 2022 році ОСОБА_2 вступив на військову службу у Збройні Сили України та був закріплений за військовою частиною НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Наразі військовослужбовець ОСОБА_2 рахується безвісті зниклим (відповідні документи додаються), однак для встановлення місця можливого його захоронення. представництва інтересів ОСОБА_8 в державних органах, вирішення спадкових питань, тощо, виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин у судовому порядку, а саме факт того, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 вересня 2025 року витребувано докази у справі від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці.

В судовому засіданні:
представник заявника та заявник вимоги заяви, підтримали надали пояснення аналогічні викладеним у ній, просили таку задовольнити.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , показала, що ОСОБА_10 син її доньки тобто внук. Її донька зустрічалась з ОСОБА_11 , він обіцяв одружитись з нею, вона завагітніла, а його забрали в армію, вони так і не одружились. Коли вона наородила, він ОСОБА_12 приїхав і вони разом забирали доньку з роддому. Час від часу щось купляв, фінансово не дуже допомагав, але визнава що це його син, про це всі знали. Відносини не оформили та офіційно не записав себе батьком, томущо категорично проти були його батьки. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , показав, що ОСОБА_14 знає з 15 років, і знає маму ОСОБА_15 , вони із ОСОБА_16 зустрічались і деякий час жили разом у квартирі ОСОБА_16 , пізніше ОСОБА_16 пішов в армію , ОСОБА_17 їздила до нього, пізніше народила сина, після народження ОСОБА_18 деякий час ще жили разом. Але проти їх весілля були проти батьки і сестра ОСОБА_16 , які мали на нього сильний вплив. Всі знали, що ОСОБА_18 , син ОСОБА_16 , він його нераз питав, чому він офційно не визнає ОСОБА_18 сином, він все казав пізніше. Але вже у дорослому віці, вони з сином почали спілкуватись, ОСОБА_16 до внука ходив часто. Крім того показав, що ОСОБА_16 був одружений, потім розлучився, але інших дітей не мав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , показав, що ОСОБА_14 знав з 2022 року вони разом служили. Від ОСОБА_16 знав, що у нього є син ОСОБА_18 і внук, він сприймав їх як сім`ю ОСОБА_16 . Крім того зазначив, що ОСОБА_16 казав йому, що є ще сестра у нього, але він з нею не спілкується,у них дуже складні відносини. Крім того, свідку була представлена копія фотознімку, де свідок впізнав ОСОБА_14 , ОСОБА_18 і себе, та показав, що це була зустріч під час їх відпустки де ОСОБА_16 познайомив його з ОСОБА_18 , як сином і ОСОБА_18 звертався до ОСОБА_16 тато. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , показала, що ОСОБА_18 її похресник, а його мама ОСОБА_17 її племінниця. ОСОБА_20 вона перший раз зустріла на хрестинах ОСОБА_18 . Всі знали, що ОСОБА_18 син ОСОБА_16 , її племінниця і він зустрічались, потім його забрали в армію, вона їздила до нього, потім народила ОСОБА_18 . Чому ОСОБА_16 не записали батьком, не знає, але проти їх шдюбу були проти батькі ОСОБА_16 , вони не хотіли ОСОБА_17 . 

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи:

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.08.1991 року виданого на ОСОБА_1 у графі мати зазначено ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батьком записано ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Державна реєстрація народження ОСОБА_1 проведена за заявою матері від 15.08.1991 року, а відомості про батька записані відповідно до ч.І ст.135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 25.02.2044 року померла мати заявника ОСОБА_3 .
Згідно сповіщення про зникнення безвісти № 3370 вбачається, що ОСОБА_2 , зник безвісти.
Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпаатської області від 17.07.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошений померлим від дня його вірогідної смерті, а сааме з ІНФОРМАЦІЯ_4 . Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати день набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим. Згідно відмітки на рішенні, рішення суду набрало законної сили 19.08.2025 року.
Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.10.2025 року, щодо реєстрації народження, смерті, шлюбу, народження дітей, громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що актові записи про народження дітей відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні. Шлюб укладений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з гр.. ОСОБА_21 , розірвано 16ю07.2011 року а.з. № 95. Крім того наявний актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дата смерті- ІНФОРМАЦІЯ_5 , а.з. № 20.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до умов ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Глава 6 Розділу IV ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, які встановлюються в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.
Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.
Судом встановлено, що дані про батька у актовому записі, внесено у порядку ч. 1 ст. 135 СК України. 
Громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення суду оголошений померлим, про що вподальшому здійснено відповідний актовий запис про смерть.
Разом з тим, однією з основних підстав звернення ОСОБА_1 до суду із встановленням факту батьківства, є неможливість останнього встановити всі обставини зникнення і загибелі ОСОБА_2 , звернення з цього приводу до відповідних державних органів, через відсутність родинного зв`язку.
При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Надаючи оцінку поясненням заявника та показам свідків суд зауважує, що вони є послідовними, не суперечать один одному та у своїй сукупності підтверджують свідоме визнання ОСОБА_2 свого батьківства відносно ОСОБА_22 .
Крім того, на думку суду, вказані обставини підтверджують і письмові докази, зокрема лист який адресований ОСОБА_16 від Ержики, де серед іншого, остання розказує про сина ОСОБА_18 його зростання та розвиток, лист особи на ім`я ОСОБА_23 до ОСОБА_17 , де вказана особа, питає як малий ОСОБА_18 та ОСОБА_24 , просить адресу ОСОБА_16 , питає ОСОБА_17 чи вона страждає за ОСОБА_25 , також листівка привітання від ОСОБА_16 для Ержики з восьмим березня.
Як пояснив в судовому засіданні заявник ОСОБА_17 це його мама ОСОБА_26 , так її називали у сім"ї та друзі, вказані обставини підтвердила і свідки. 
Крім іншого в матеріалах справи наявні фотознімки, де зокрема свідок ОСОБА_13 , впізнав ОСОБА_17 та ОСОБА_16 разом, а свідок ОСОБА_19 , впізнав ОСОБА_18 , себе та ОСОБА_16 і зазначив, що на фотознімку перша зустріч його та ОСОБА_18 , де останній був представлений йому як син ОСОБА_16 .
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 , який зник безвісті, оголошений судом померлим та який за життя не перебував у шлюбі із матір`ю заявника ОСОБА_3 , є батьком ОСОБА_1 , дані про батька якого у актовому записі, внесено у порядку ч. 1 ст. 135 СК України, і таке батьківство ОСОБА_2 за життя не заперечував. При цьому, у правовідносинах, які склалися відсутній будь-який спір про право. 
Крім того, судом встановлено, що станом на день розгляду справи у ОСОБА_2 відсутні зареєстровані актові записи про народження дітей відносно нього, а також відсутні зареєстровані шлюбі.
Враховуючи встановлення судом факту батьківства та беручи до уваги те, що встановлення такого факту для заявника має юридичне значення, суд констатує, що вимога заявника про встановлення факту родинних відносин (батьківства) є обґрунтованою і доведеною, на підставі чого суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення такої вимоги.
Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, -
ухвалив:
Заяву задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Дегтяренко К.С.