Справа № 509/1216/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №62025150020003465 від 02.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не маючого, проходив військову службу на посаді інструктора (з тактичної підготовки, конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) відділення інструкторів секції підготовки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні "сержант", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, –

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Національної гвардії України за контрактом та проходячи військову службу на посаді інструктора (з тактичної підготовки, конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) відділення інструкторів секції підготовки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, 01.09.2025 року о 22:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння заборонено, приступив до керування легковим автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим допустив грубе порушення вимог п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України.
Того ж дня, о 22:50 год., у темну пору доби, в умовах обмеженої видимості та оглядовості, будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами категорії «В» обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 , без чинного страхового полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який належить йому на праві власності, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (0,84 %о), разом із пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на задньому пасажирському сидінні, здійснював рух по смузі свого напрямку руху проїзної частини вулиці Дружби в селі Дальник Одеського району Одеської області з боку провулку Колгоспного, у напрямку села Грибівка Одеського району Одеської області, на якій організовано двосторонній рух та проїзна частина має по одній смузі руху у його напрямку та для руху зустрічного транспорту, які розділені відповідною дорожньою розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія) «Правил дорожнього руху України», та під`їжджаючи до буд. № 170 вулиці Дружби в селі Дальник Одеського району Одеської області (815 м авто дороги Т-1647) грубо порушив вимоги п.п. п.п. 1.3, 1.5, 2.1 «ґ», 2.3 «б», «д», 2.9 «а», 12.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
Під час руху, водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухаючись зі швидкістю, що більш ніж у двоє перевищує дозволену для руху на даній ділянці дороги, тобто 120 км/год, рух керованого автомобіля постійно не контролював, не був вкрай уважним, отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразились у наявності попереду крутого повороту вліво головної дороги, рух по якій він здійснював, проявляючи злочинну самовпевненість, своєчасно заходів для зниження швидкості керованого транспортного засобу не застосував, заходів що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не забезпечив контроль над керуванням автомобілем з урахуванням дорожньої обстановки та обраної швидкості, відволікся від керування, не застосував відповідних прийомів керування транспортним засобом, внаслідок чого, втратив контроль над керуванням автомобілем, виїхав на праве за ходом руху узбіччя, де в подальшому допустив перекидання автомобіля та аварійне контактування з нерухомими перешкодами - опори лінії електричних мереж, дерева та зупинка громадського транспорту.
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричиненні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням уламків.
Всі вищевказані ушкодження не були небезпечними для життя, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Свідоме перевищення максимально дозволеної та допустимої швидкості руху водієм ОСОБА_4 , а також порушення ним вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.1 «г», 2.3 «б», «д», 2.9 «а», 12.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху Україниперебувають у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення пасажиру ОСОБА_5 шкоди здоров`ю у вигляді тілесних ушкоджень.
В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 водій ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.1 «г», 2.3 «б», «д», 2.9 «а», 12.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
В даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, водій ОСОБА_4 , виконуючи вимоги п п.п. 1.3, 1.5, 2.1 «ґ», 2.3 «б», «д», 2.9 «а», 12.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортній події.
Наявність технічної можливості у водія ОСОБА_4 , запобігти даній події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди його дії не відповідали вимогам п.п. 1.3, 1.5, 2.1 «ґ», 2.3 «б», «д», 2.9 «а», 12.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, створювали достатні та необхідні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди, та з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з настанням даної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
ОСОБА_5 , який постраждав та отримав тілесні ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням ч.7 ст.55 КПК України у якості потерпілого до кримінального провадження не залучався.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах. Надав показання, що в той день він зі своїм другом випили пива, та вирішили поїхати до моря. Вже в темну пору доби він сів за кермо власного автомобіля та проїжджаючи в селі Дальник в напрямку с.Грибівка зі швидкістю близько 120 км/год допустив дану ДТП, під час якої вн втратив свідомість та не пам`ятає всіх деталей ДТП, а його друг отримав тілесні ушкодження, зазначені в обвинувальному акті. Збитки своєму другові відшкодував шляхом оплати витрат на його лікування. Докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорював, як і не оспорював фактичні обставини вчиненого ним злочину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши обвинуваченого, дослідивши дані, що характеризують особу обвинуваченого, обсяг судових витрат та речових доказів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби на посаді інструктора (з тактичної підготовки, конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) відділення інструкторів секції підготовки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні "сержант", за місцем несення служби характеризується позитивно, неодноразово нагороджувався грамотами за спортивні досягнення, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину, цивільного позову не заявлено, що свідчить про відсутність будь-яких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, особу винного, його сімейний стан, наявність позитивної характеристики з місця несення військової служби, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.286-1 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, та із застосуванням ст.58 КК України замість призначеного основного покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави суми грошового забезпечення.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.
Щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає таке.
Санкція ч.1 ст.286-1 КК України вказує суду на обов`язковість призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність не має альтернативного характеру застосування.
Під час розгляду справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 грубо знехтував Правилами дорожнього руху, суд призначає обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 4 роки. Таке додаткове покарання сприятиме його виправленню та дотриманню ним надалі Правил дорожнього руху.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.69 КК України судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 12.09.2025 року, слід скасувати.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів становлять в загальному розмірі 21204 грн. 00 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 58 КК України замість призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, ОСОБА_4 призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення засудженого ОСОБА_4 .
Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами виконувати окремо та обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів у загальному розмірі 21204 (двадцять одна тисяча двісті чотири) гривні 00 копійок.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 12.09.2025 року, - скасувати.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- автомобіль марки «Volkswagen Passat» н/з НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 , сірого кольору, що належить ОСОБА_4 , який зберігається на території спеціального майданчика утримання транспортних засобів в Одеській області, за адресою: Одеська область, Одеський район, с.Міжлиманське, вул. Квіткова, 36, - повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1