ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1074/26 Справа № 202/909/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Педуса Олексія Віталійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,ОСОБА_1 , з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 10 лютого 2026 року стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП),

за участю:
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
захисника Педуса О. В.

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 10 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та судового збору на користь держави у сумі 665,60 гривень.
Відповідно до постанови суду першої інстанції, 18.01.2026 о 01-16 годині у м. Дніпро, по вул. Калинова, 3, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, згідно втсновку медичного закладу КП "ДБКЛПД" ДОР №145, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
За змістом клопотання про поновлення пропущеного строку захисник вказує, що апеляційна скарга вперше скерована через суд першої інстанції у десятиденний строк, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.03.2026 апеляційну скаргу повернуто. Оскільки повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з такою скаргою, вважає вказані обставини поважною причиною пропуску строку. Наголошує, що недоліки усунуто у стисли строк.
В обґрунтування апеляційних вимог вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує права його підзахисного та не відповідає фактичним обставинам справи.
Вказує, що ОСОБА_1 не зрозумів вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, оскільки не володіє українською мовою. У зв`язку з чим, на думку захисника, дії ОСОБА_1 не можна вважати відмовою від проходження огляду.
Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом його винуватості, а до протокола не долучено доказів на підтвердження факту законності вимоги працівника поліції щодо проведення перевірки за допомогою газоналізатора «Драгер» та факту роз`яснення права проїхати до медичної установи та і самої процедури проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що огляд проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тому є недійсним.
Разом з цим, наголошує, що розгляд справи в порушення вимог ст. 268 КУпАП проведено за відсутності ОСОБА_1 .
Позиції учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні захисник Педус О. В. та Мамедов М. А. о. просили поновити строк апеляційного оскарження постанови суду, підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.
ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив суду, що не погоджується з діями працівників поліції оскільки не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційним судом поставлено на обговорення питання про необхідність залучення перекладача для ОСОБА_1 о, на що останній відмовся, вказав, що послуг перекладача не потребує, суд повністю розуміє, а також скерував відповідну заяву про таке.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.
Розглянувши клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає обґрунтованими його доводи, оскільки ОСОБА_1 в суді першої інстанції під час розгляду справи присутній не був, в матеріалах справи відсутні докази отримання постанови суду як захисником так і особою, відносно якої розглянуто справу про адміністративне правопорушення. Разом з цим, у визначений десятиденний строк оскарження захисник первісно звернувся з апеляційної скаргою, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.03.2026 повернута, що не позбавляє апелянта звернутися з такою скаргою повторно. Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення його права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Приймаючи рішення про доведення винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 569402 від 18 січня 2026; рапорті поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ДПП, яким підтверджуються обставини, викладені в протоколі; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дата та час складання 02-15 годині 18.01.2026; відеозаписі з бодікамери поліцейського, долученим до матеріалів справи.
На відеозаписі з нагрудної камери співробітника поліції, який долучено до матеріалів справи, зафіксовано факт зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1 , 18.01.2026 о 01-16 годині під керуванням  ОСОБА_1 о. Роз`яснено причину зупинки особи, оскільки останній керував транспортним засобом у комендантську годину.
На відеозаписі також відображено, що у  ОСОБА_1 встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager», на що останній погодився, проте не зміг його продути та пройти тест. У зв`язку з чим, працівниками поліції запропоновано  ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. В закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 огляд не пройдено, інспектором поліції роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.
Отже, зазначені обставини, зафіксовані на відеозаписі, спростовують твердження захисника про порушення порядку проведення огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.
Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Суд вважає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності свідків події, оскільки за змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані вимоги у даній справі дотримані.
Так, на виконання вказаної норми, до матеріалів справи долучено відеозапис, який підтверджує подію адміністративного правопорушення та спростовує доводи сторони захисту в цій частині.
Апеляційний суд виснує, що працівники поліції у відповідності до вимог закону склали стосовно останнього протокол, дотримуючись вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не розумів мови спілкування, у зв`язку з чим не усвідомлював змісту вимог працівників поліції, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вільно спілкується з працівниками поліції, реагує на їх запитання та вимоги, висловлює свою позицію щодо пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема відмовляється від його проходження, вступає в словесну суперечку.
Зазначене свідчить про розуміння останнім змісту звернень працівників поліції та спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи не наведено.
Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які апелянт тлумачить на свою користь, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржену постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника Педуса Олексія Віталійовича задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду міста Дніпра від 10 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника Педуса Олексія Віталійовича залишити без задоволення.
Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 10 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_1 ч. 1за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          О. П. Піскун