ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2026 року 	 	справа № 340/2622/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі № 340/2622/25 (суддя Петренко О.С.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00033660701 від 02.04.2025 року Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - відповідач).
В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки податкового органу в акті перевірки є безпідставними та необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не надана належна оцінка та не враховано як докази подані позивачем первинні документи по господарським взаємовідносинам з ТОВ "АЛТЕЯ ФАРМ ІНВЕСТ" (код 43704121), ТОВ "БЕНКСІ ЛОК" (код 44113817), ТОВ "ВЕЛМА ІНВЕСТ" (код 43704650), ТОВ "ГУДМЕН ГУЛ" (код 43265782), ТОВ "ІНГУЛТРАНСГРУП" (код 44036146). За позицією позивача, зазначені господарські операції призвели до зміни майнового стану кожного їх учасника та обумовлені рухом товарно-матеріальних цінностей. Подані позивачем первинні бухгалтерські документи є належними і допустимими, що відображають реальність спірних господарських операцій.
Відповідачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві відповідач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та дав належну оцінку доказам, що подавалися обома сторонами. На думку позивача відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги, скасуванні рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.
Представник відповідача просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
З матеріалів справи встановлено, що контролюючим органом було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Ласка-Кіровоград", результати якої оформлено актом №2735/11-28-07-01/34813567 від 13.03.2025.
В акті перевірки податковим органом, серед інших, зафіксовано наступні порушення:
- п.п. 14.1.138 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п.п. 140.5.9, п.п. 140.5.11п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), п.5 і п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290. п. 18, п. 29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318, п. 14 П(С)БО 7 «Основні засоби» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92 (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 15 744 619 грн., у тому числі по періодах:
- IV квартал 2020 року на суму 9 070 грн.,
- ІІ квартал 2021 року на суму 1 087 780 грн.,
- ІІІ квартал 2021 року на суму 9 317 758 грн.,
- IV квартал 2021 року на суму 1 684 041 грн.,
- І квартал 2022 року на суму 1 494 788 грн.,
- ІІ квартал 2022 року на суму 1 959 002 грн.,
- ІІІ квартал 2022 року на суму 108 000 грн.,
- ІІ квартал 2023 року на суму 4 800 грн.,
- ІІІ квартал 2023 року на суму 61 680 грн.,
- IV квартал 2023 року на суму 14 579 грн.,
- І квартал 2024 року на суму 3 121 грн.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення-рішення №00033660701 від 02.04.2025 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на 16 282 415 грн..
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 02.04.2025 року протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.
Суд першої інстанції, залишаючи без задоволення позовні вимоги, прийшов до висновку, що в ході проведення перевірки та судового розгляду не встановлено фактів передачі товарів позивачем, як постачальником таким контрагентам: ТОВ "АЛТЕЯ ФАРМ ІНВЕСТ" (код 43704121), ТОВ "БЕНКСІ ЛОК" (код 44113817), ТОВ "ВЕЛМА ІНВЕСТ" (код 43704650), ТОВ "ГУДМЕН ГУЛ" (код 43265782), ТОВ "ІНГУЛТРАНСГРУП" (код 44036146) на загальну суму 86 352 047 грн., у зв`язку з відсутністю документів, що засвідчують транспортування, експедитування ТМЦ, а також інших первинних документів, що підтверджують переміщення товару.
За висновками суду, за спірними операціями лише оформлялися окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.
Колегія судів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно із частиною 1 статті 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами 1, 2 статті 9 Закону №996-ХІV, повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. 
При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.
В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Згідно п.п.14.1.56 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.
Підпунктом 134.1.1 п.134 ст.134 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Згідно п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.
Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10-138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
З матеріалів справи встановлено, що господарські взаємовідносини між TOB «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» та ТОВ "Алтея Фарм Інвест" відбувались на підставі договору поставки №7906 від 17.05.2021, відповідно до якого TOB «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» (Постачальник) зобов`язується поставляти, а ТОВ "Алтея Фарм Інвест" (Покупець), зобов`язується приймати і оплачувати харчові продукти в асортименті (далі Товар) в найменуванні, кількості та по ціні відповідно до видаткових накладних, що є невід`ємною частиною даного Договору.
Позивач, з метою підтвердження реального характеру укладеного ним правочину на загальну суму 18 846 413,10 грн., надав як до перевірки, так і суду видаткові накладні: №7245 від 21.05.2021, №11977 від 29.07.2021, №11978 від 29.07.2021, №12689 від 02.08.2021, №12813 від 02.08.2021, №12841 від 03.08.2021, №12955 від 04.08.2021, №12956 від 05.08.2021, №6940 від 27.05.2021, №6957 від 28.05.2021, №7010 від 01.06.2021, №7101 від 02.06.2021, №7159 від 03.06.2021, №7162 від 24.05.2021, №7164 від 26.05.2021, № 7165 від 24.05.2021, № 7281 від 04.06.2021, №7353 від 07.06.2021, №7353 від 07.06.2021, №7354 від 21.05.2021, №7355 від 21.05.2021, №7618 від 11.06.2021, №7679 від 11.06.2021, №7804 від 14.06.2021, №7889 від 18.06.2021, №7989 від 18.06.2021, №8065 від 18.06.2021, №8178 від 18.06.2021, №8255 від 18.06.2021, №8369 від 23.06.2021, №8600 від 23.06.2021, № 9371 від 01.07.2021, №9372 від 01.07.2021, №9521 від 02.07.2021, №9878 від 06.07.2021, №9999 від 07.07.2021, №10083 від 08.07.2021, №10210 від 09.07.2021, №10327 від 12.07.2021, №10328 від 12.07.2021, №10329 від 12.07.2021, №10330 від 12.07.2021, № 10331 від 12.07.2021, № 10593 від 14.07.2021, №10807 від 16.07.2021, №11056 від 20.07.2021, №11203 від 21.07.2021, №11275 від 22.07.2021, №11421 від 23.07.2021, №11743 від 27.07.2021, №11744 від 27.07.2021, №11808 від 28.07.2021, №11809 від 28.07.2021, №9695 від 05.07.2021, (т.1 а.с.63-118).
На підтвердження оплати отриманого товару надано рахунки на оплату та копії платіжних інструкцій (т.1 а.с.123-226).
ТОВ «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» було складено податкові накладні №2521 від 16.07.2021, №404 від 01.07.2021, №410 від 02.07.2021, №605 від 01.06.2021, №606 від 02.06.2021, №607 від 03.06.2021, №608 від 04.06.2021, №609 від 07.06.2021, №729 від 02.08.2021, №729 від 02.08.2021, №730 від 02.08.2021,№731 від 03.08.2021№781 від 05.07.2021, №782 від 06.07.2021, № 784 від 11.06.2021, №790 від 07.07.2021, №816 від 04.08.2021, №817 від 05.08.2021, №1167 від 11.06.2021, №1168 від 14.06.2021, №1337 від 08.07.2021, №1338 від 09.07.2021, №1339 від 12.07.2021, №1340 від 12.07.2021, №1341 від 12.07.2021, №1342 від 12.07.2021, №1343 від 12.07.2021 ,№1344 від 14.07.2021, №1644 від 24.05.2021, №1645 від 26.05.2021, №1646 від 24.05.2021, №1648 від 21.05.2021, №1649 від 21.05.2021, №1650 від 21.05.2021, №1651 від 27.05.2021, № 1652 від 28.05.2021, №1686 від 18.06.2021, №1687 від 18.06.2021,№1704 від 18.06.2021, №1704 від 18.06.2021, №1706 від 18.06.2021,№1707 від 18.06.2021, №1882 від 23.06.2021, №1891 від 23.06.2021, №2040 від 20.07.2021, №2041 від 21.07.2021, №2208 від 01.07.2021, №2507 від 27.07.2021, №2508 від 27.07.2021, №2509 від 28.07.2021, №2510 від 28.07.2021, №2522 від 22.07.2021, №2523 від 23.07.2021, №2524 від 29.07.2021.
Вказані податкові накладні зареєстровано та досліджено посадовими особами під час перевірки, що відображено у акті перевірки. Будь яких зауважень до вказаних податкових накладних, як і до видаткових накладних перевіряючими в акті перевірки не зафіксовано.
Також між ТОВ «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» (постачальник) та ТОВ "Бенксі ЛОК" (покупець) укладено договір поставки №7940 від 09.08.2021. Предмет договору - постачання у власність покупця харчових продуктів, асортимент якого визначається у видаткових накладних.
Позивач, з метою підтвердження реального характеру укладеного ним правочину на загальну суму 12 472 410,41 грн., надав і під час перевірки, і суду видаткові накладні: №19602 від 09.12.2021, №13573 від 19.08.2021, №12482 від 10.08.2021, №12953 від 11.08.2021, №13016 від 12.08.2021, №13130 від 13.08.2021 №13027 від 16.08.2021,№13373 від 17.08.2021, №13489 від 18.08.2021, №13705 від 20.08.2021, №14036 від 25.08.2021, №14240 від 27.08.2021, №14327 від 01.09.2021,№14328 від 01.09.2021, №14329 від 01.09.2021,№14357 від 30.08.2021, №14474 від 01.09.2021, №14572 від 01.09.2021, №14631 від 02.09.2021, №14749 від 03.09.2021, №14825 від 06.09.2021, №14961 від 07.09.2021, №15058 від 08.09.2021, № №15124 від 09.09.2021, №15305 від 13.09.2021, №15306 від 13.09.2021, № №15771 від 20.09.2021, №18592 від 17.11.2021, №18708 від 22.11.2021, №18923 від 24.11.2021, №19047 від 26.11.2021, №19059 від 29.11.2021, №19200 від 30.11.2021, №19204 від 01.12.2021, №19205 від 01.12.2021, №19206 від 01.12.2021, №19207 від 01.12.2021, №19390 від 06.12.2021, №19391 від 06.12.2021, №19392 від 06.12.2021, №19516 від 07.12.2021, №19603 від 09.12.2021) (т. 2 а.с.89-131).
На підтвердження оплати товару позивачем надано рахунки на оплату та платіжні інструкції, копії яких долучено до матеріалів справи (т.2 а.с.135-207).
Позивачем були оформлені податкові накладні: №1102 від 17.11.2021, №1140 від 01.12.2021, №1141 від 06.12.2021, №1142 від 07.12.2021, №1143 від 09.12.2021, №1177 від 01.09.2021, №1464 від 22.11.2021, №1468 від 24.11.2021, №1469 від 26.11.2021, №1470 від 29.11.2021, №1564 від 01.09.2021, №№1565 від 01.09.2021, №№1566 від 01.09.2021, №1567 від 01.09.2021, №1568 від 02.09.2021,№1570 від 06.09.2021, №1571 від 07.09.2021, №1572 від 08.09.2021, №1573 від 09.09.2021, №1576 від 13.09.2021,№1923 від 10.08.2021, №1924 від 11.08.2021,№1925 від 12.08.2021, №1926 від 13.08.2021, №1927 від 16.08.2021,№1928 від 17.08.2021, №1929 від 18.08.2021,№1930 від 19.08.2021,№1931 від 20.08.2021,№1932 від 25.08.2021,№2308 від 26.08.2021, №2309 від 27.08.2021, №12310 від 30.08.2021.
Вказані податкові накладні зареєстровано та досліджено посадовими особами під час перевірки, що відображено у акті перевірки. Будь яких зауважень до вказаних податкових накладних, як і до видаткових накладних перевіряючими в акті перевірки не зафіксовано.
Між ТОВ «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» (постачальник) та ТОВ "Велма Інвест" (покупець) укладено договір поставки №7966 від 06.01.2022. Предмет договору постачання у власність покупця харчових продуктів, асортимент якого визначається у видаткових накладних (т.3,а.с.88-90).
На виконання умов договору поставки на загальну суму 19 187 719,39 грн. надано видаткові накладні: №2 від10.01.2022, №3 від 10.01.2022, №4 від 10.01.2022, №5 від 10.01.2022, №6 від 10.01.2022, №220 від 12.01.2022, №221 від 12.01.2022, №222 від 12.01.2022, №281 від 13.01.2022, №355 від 17.01.2022, №356 від 17.01.2022, №357 від 17.01.2022, №358 від 17.01.2022, №359 від 17.01.2022, №737 від 24.01.2022, №738 від 24.01.2022, №739 від 24.01.2022, №740 від 24.01.2022, №741 від 24.01.2022, №1140 від 31.01.2022, №1296 від 01.02.2022, №1297 від 01.02.2022, №1376 від 03.02.2022, №1425 від 07.02.2022 №1426 від 07.02.2022, №1427 від 07.02.2022, №1428 від 07.02.2022, №1429 від 07.02.2022, №1615 від 11.02.2022, №1616 від 11.02.2022, №1626 від 14.02.2022 №1627 від 14.02.2022 31628 від 14.02.2022, №1855 від 21.02.2022, №1857 від 21.02.2022, №1858 від 21.02.2022, №1860 від 21.02.2022, №1861 від 21.02.2022,№1937 від 22.02.2022 №4045 від 09.05.2022, №4046 від 09.05.2022, №4047 від 09.05.2022, № 4048 від 09.05.2022, №4270 від 12.05.2022, №4271 від 12.05.2022, №4272 від 12.05.2022, №4273 від 12.05.2022, №4405 від 16.05.2022, №4406 від 16.05.2022, №4407 від 16.05.2022, №4736 від 23.05.2022, №4737 від 23.05.2022, №4738 від 23.05.2022, №4739 від 23.05.2022, №4740 від 23.05.2022, №5081 від 30.05.2022, №5082 від 30.05.2022 №5083 від 30.05.2022 №5084 від 30.05.2022, №5085 від 30.05.2022, №5086 від 30.05.2022, №5088 від 30.05.2022, №5451 від 06.06.2022, №5452 від 06.06.2022, №5455 від 06.06.2022, №5456 від 06.06.2022, №5457 від 06.06.2022, №6265 від 13.06.2022, №6266 від 13.06.2022, №6267 від 13.06.2022, №6270 від 13.06.2022, №6271 від 13.06.2022, №№6272 від 13.06.2022, №6527 від 20.06.2022, № 6528 від 20.06.2022, №6529 від 20.06.2022, №6530 від 20.06.2022, №6531 від 20.06.2022, №6532 від 20.06.2022, №№6533 від 20.06.2022, №6534 від 20.06.2022 (т.3 а.с.5-87).
На підтвердження оплати зазначених операцій позивачем надано на перевірку та до матеріалів справи рахунки на оплату та платіжні інструкції, копії яких долучено до матеріалів справи (т.3 а.с.91-148).
Вказані податкові накладні зареєстровано та досліджено посадовими особами під час перевірки, що відображено у акті перевірки. Будь яких зауважень до вказаних податкових накладних, як і до видаткових накладних перевіряючими в акті перевірки не зафіксовано.
ТОВ «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» (постачальник) та ТОВ "Гудмен Гул" (покупець) уклали договір поставки №7947 від 24.09.2021. Предмет договору - постачання у власність покупця харчових продуктів, асортимент якого визначається у видаткових накладних.
На підтвердження виконання умов договору поставки на загальну суму 5 783 570,93 грн., у т.ч. ПДВ 963 928,49 грн., надано видаткові накладні: №16380 від 04.10.2021, №16644 від 27.9.2021, №16644 від 27.09.2021, №16645 від 27.09.2021, №16646 від 27.09.2021, №16693 від 11.10.2021, №16694 від 11.10.2021, №16695 від 11.10.2021, №16696 від 11.10.2021, №17010 від 18.10.2021, №17346 від 25.10.2021, №17585 від 27.10.2021, №17718 від 01.11. 2021, №18063 від 08.11.2021, №18364 від 15.11.2021, №18365 від 16.11.2021,№18366 від 16.11.2021, №18367 від 16.11.2021.
На підтвердження оплати зазначених операцій позивачем надано рахунки на оплату та платіжні інструкції (т.4 а.с.3-28).
Позивачем виписано та зареєстровано податкові накладні, які досліджено посадовими особами під час перевірки, що відображено у акті перевірки. Будь яких зауважень до вказаних податкових накладних, як і до видаткових накладних перевіряючими в акті перевірки не зафіксовано.
Згідно з умовами Договору №7947 від 24.09.2021, TOB «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» (Постачальник) зобов`язується передати у власність ТОВ "Гудмен Гул" (Покупцю) товар на умовах самовивозу зі складу постачальника, який розташований за адресою: Україна, місто Кропивницький, вулиця Кільцева, 67 (використовується транспорт Покупця).
Також між ТОВ «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» (постачальник) та ТОВ "Інгултрансгруп" (покупець) було укладено договір поставки №7938 від 26.07.2021. Предмет договору постачання у власність покупця харчових продуктів, асортимент якого визначається у видаткових накладних.
Позивач, на підтвердження реального характеру укладеного ним правочину на загальну суму 30 061 962,03 грн., надав до матеріалів видаткові накладні: №10890 від 04.08.2021, №10914 від 04.08.2021, №10915 від 04.08.2021, №10916 від 04.08.2021, №11059 від 05.08.2021, №11271 від 10.08.2021, №11274 від 10.08.2021, №11277 від 05.08.2021, №11287 від 04.08.2021, №11294 від 05.08.2021, №11303 від 09.08.2021, №11352 від 09.08.2021, №11742 від 27.07.2021, №11810 від 29.07.2021, №11891 від 29.07.2021, №11896 від 10.08.2021,№11897 від 10.08.2021, №12684 від 02.08.2021, №12839 від 09.08.2021, №12840 від 09.08.2021, №12843 від 10.08.2021, №12954 від 11.08.2021 , №12992 від 03.08.2021, №12999 від 03.08.2021, №13002 від 04.08.2021, №13097 від 06.08.2021, №13251 від 06.08.2021, №13261 від 04.08.2021, №13574 від 19.08.2021, №13706 від 20.08.2021, №14039 від 13.08.2021, №14045 від 09.08.2021, №14058 від 16.08.2021, №14059 від 16.08.2021, № 14061 від 18.08.2021, № 14062від 18.08.2021, № 14070 від 17.08.2021, № 14071 від 17.08.2021, № 14241 від 19 .08.2021, №14045 від 12.08.2021,№14058 від 16.08.2021, №14059 від 16.08.2021, №14061 від 18.08.2021 , №14062 від 18.08.2021, №14070 від 17.08.2021, №14071 від 17.08.2021, №14242 від 26.08.2021, №14243 від 26.08.2021, №14245 від 26.08.2021, №14246 від 26.08.2021, №14314 від 30.08.2021, №14315 від 30.08.2021, №14326 від 30.08.2021, №14826 від 06.09.2021, №14827 від 06.09.2021, №14837 від 06.09.2021, №14838 від 06.09.2021, №14839 від 06.09.2021, №1840 від 02.09.2021, №14841 від 01.09.2021, №15059 від 08.09.2021, №15307 від 13.09.2021, №15308 від 13.09.2021, №15309 від 13.09.2021, №15310 від 13.09.2021, №15311 від 13.09.2021, №16601 від 20.09.2021, №16607 від 20.09.2021, №16610 від 20.09.2021 (т.4 а.с.51-115). 
На підтвердження оплати поставленого товару надано рахунки на оплату та платіжні інструкції, копії яких долучено до матеріалів справи (т.4 а.с.119-190).
Розрахунки між суб`єктами господарювання за відвантажений товар проводились у безготівковій формі та шляхом переведення боргу від ТОВ «Аверс Торг ЛТД» (код 43522215). Згідно з банківськими виписками та договору № 23-07 про відступлення права вимоги від 23.07.2021 встановлено, що від ТОВ "Інгултрансгруп" за період з липень-вересень 2021 року отримано кошти на загальну суму 30 061 932,75 грн., у т.ч. ПДВ 5 010 322,13 грн.
Станом на 30.09.2024 року по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками» по контрагенту покупцю ТОВ "Інгултрансгруп" обліковується дебіторська заборгованість у загальній сумі 29,28 грн.
Позивачем було складено відповідні податкові накладні, які зареєстровано та досліджено посадовими особами під час перевірки, що відображено у акті перевірки. Будь яких зауважень до вказаних податкових накладних та видаткових накладних перевіряючими в акті перевірки не зафіксовано.
За умовами всіх укладених договорів, поставка товару здійснюється партіями. Під «партіями Товару» розуміється Товар в асортименті і кількості відповідно однієї накладної (п.3.1).
Постачальник зобов`язується постачати Покупцю передбачений Договором Товар на підставі письмового або усного замовлення (п.3.2). Сторони можуть надавати та приймати замовлення на поставку Товару будь-яким іншим, зручним для них способом (п.3.3).
Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю передбачений даним Договором Товар на таких умовах: самовивозом зі складу Постачальника, який розташований за адресою: Україна, місто Кропивницький, вулиця Кільцева, 67 (використовується транспорт Покупця). Умови поставки можуть окремо погоджуватися Сторонами на момент кожної поставки (п.3.4).
Право власності та всі ризики стосовно Товару переходять на момент фактичної передачі Товару Постачальником Покупцю (п.3.5). Датою отримання партії Товару є дата підписання уповноваженою особою Покупця видаткової накладної про отримання Товару (п.3.8). 
Надані первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами у повній мірі відображають зміст господарських операцій, їх вартісні та кількісні показники.
Проведені господарські операції ТОВ «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» належним чином відображені у бухгалтерському та податковому обліку, звітності.
Доводи відповідача про відсутність реальних відносин по укладених договорах з ТОВ "Алтея Фарм Інвест", ТОВ "Бенксі ЛОК", ТОВ "Велма Інвест", ТОВ "Гудмен Гул" та ТОВ "Інгултрансгруп", які зводяться до недекларування основних засобів, не відображення контрагентами в податковій та фінансовій звітності реалізації придбаних у позивача товарів, не надання товарно-транспортних накладних, спростовуються первинними бухгалтерськими документами, які наведені вище, що підтверджують виконання умов договорів з поставки товарів.
Відповідачем, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Крім того, відповідачем не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавалися.
Посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних, документів, що засвідчують експедитування ТМЦ, з чим погодився і суд першої інстанції, як на доказ проведення безтоварних господарських операцій, колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковими.
Товарно-транспортна накладна (далі ТТН) підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів. (Постанова Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 810/3713/16).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій, якщо тільки за умовами договору вартість перевезення не включена до вартості договірної ціни ( правові висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 25 липня 2023 року у справі № 480/6866/21).
Не можна вважати обґрунтованим висновок про не підтвердження факту поставки товару у зв`язку з відсутністю ТТН, оскільки за умови наявності інших належних доказів товарності, ненадання зазначених документів не позбавляє платника права на формування податкового кредиту. ТТН не завжди складаються при наявності операцій з перевезення.
Відсутність ТТН пояснюється фактом перевезенням товарів власними силами. Отже, ТТН є необхідним первинним документом для того учасника правовідносин, для котрого перевезення є господарською операцією, тобто такою дією чи подією, що викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі. Якщо ж для продавця, який відвантажив товар зі свого складу покупцю безпосередньо, зобов`язань стосовно перевезення не виникає, структура його активів не змінюється, то перевезення для нього не є господарською операцією, а ТТН, відповідно, не є первинним документом, що підтверджує факт отримання послуг перевезення.
За договорами з контрагентами-покупцями позивача фактичне переміщення придбаного товару здійснювалось покупцями самостійно. У позивача як продавця не виникало обов`язку з доставки (перевезення) товару безпосередньо покупцю (за місцем його знаходження) та ним не було понесено транспортних витрат відповідно до умов договорів поставки (мав місце самовивіз). Відповідно, для позивача ТТН не є тим первинним документом, що має підтвердити його участь у вказаних господарських операціях, й відсутність таких документів за встановлених умов договорів жодним чином не може свідчити про нереальність вказаних господарських операцій та спростовує висновки податкового органу та суду першої інстанції.

Щодо посилань відповідача на відсутність подальшої реалізації контрагентами-покупцями товару, придбаного у позивача, з доводами якого погодився і суд першої інстанції.
Правовідносини контрагентів-покупців із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, на які посилався відповідач, що підтримано судом першої інстанції, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин, які є предметом дослідження у цій справі.
Колегія суддів звертає увагу, що контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.
Недотримання контрагентами-покупцями позивача податкової дисципліни може мати правові наслідки саме для такого покупця.
Належними та допустимими доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.
Таких доказів матеріали справи не містять.
Колегія суддів наголошує, що платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Зворотне призвело б до неправомірного покладення на платника тягаря відповідальності за дії третіх осіб у багатостадійному господарському обороті.
Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/16272/13-а.
Верховним Судом сформована стала та послідовна практика щодо застосування наведених вище норм права. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, вказала, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. 
У даній справі, контролюючий орган не довів та не надав належні докази, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача та про обізнаність платника податків щодо можливої протиправної поведінки його контрагентів і злагодженості дій між ними.
За висновками суду апеляційної інстанції, спірні господарські операції здійснені позивачем у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану. Наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операцій з вище вказаними контрагентами, свідчать про наявність в діях суб`єкта господарювання - позивача у справі, ділової мети - одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності.
З огляду на викладене, є помилковими висновки суду першої інстанції щодо правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення №00033660701 від 02.04.2025 року. 
Колегія суддів, з урахуванням викладеного вище, приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Спірне податкове повідомлення-рішення №00033660701 від 02.04.2025 підлягає скасуванню як протиправне.
Оскільки висновки суду першої інстанції зроблено з помилковим застосуванням норм права, є підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог позивача. Апеляційну скаргу позивача слід задовольнити.
Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.
Керуючись п.2 ч.1 ст.315, п.3,4 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі №340/2622/25 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00033660701 від 02.04.2025р., прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в частині збільшення податкового зобов`язання на 15 543 369,00 грн. та 489 751,00 грн. штрафних санкцій (загальна сума 16 033 120, 00 грн.).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСКА-КІРОВОГРАД» (ЄДРПОУ 34813567) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (ЄДРПОУ 43995486) понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 24 224,00 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 36 336,00 грн., всього у сумі 60 560,00 грн. ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 12.02.2026р.
Повний текст постанови виготовлено 17.02.2026р. 

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак