Справа № 127/6434/26
Провадження № 3/127/1340/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  
09.03.2026 м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «Сперко Україна», порушила порядок ведення податкового обліку підприємства, а саме занижено податок на прибуток всього в сумі 1187564 грн., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. По суті справи вину визнала та просила звільнити її від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Суд, дослідивши матеріали справи що надійшли до суду, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
З протоколу про адміністративне правопорушення № 134 від 18.02.2026 встановлено, що ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «Сперко Україна», порушила порядок ведення податкового обліку підприємства, а саме занижено податок на прибуток всього в сумі 1187564 грн.
Вказані обставини, крім вищевказаного протоколу, підтверджуються актом документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Сперко Україна» № 4093/02-32-07-01/20112362 від 18.02.2026 та заявою ОСОБА_1 , яка вину визнала.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.
При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд, врахувавши всі обставини справи, приходить до переконання, що з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень у майбутньому до останньої слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 665,60 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40-1, 163-1, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665, 60 гривень. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя