ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 березня 2026 року справа №200/3497/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/3497/25 (головуючий суддя І інстанції – Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 починаючи з 13.11.2024 та у розмірі 1,115, починаючи з 01.03.2025 для забезпечення індексації пенсії;
- зобов`язати відповідача провести починаючи з 13.11.2024 перерахунок пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 гривень, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”, та починаючи з 01.03.2025 року на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796) відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року, позов задоволено.
Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 з 13.11.2024 перерахунок пенсії у відповідності до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 гривень, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”, та починаючи з 01.03.2025 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796) відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” та провести виплату недоотриманих сум пенсії.
14 січня 2026 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення.
В обґрунтування заяви зазначено, що пенсійний орган не виконує належним чином рішення суду у справі № 200/3497/25, оскільки обмежує індексацію з 01.03.2024 в розмірі - 4076,47 гривень, посилаючись на те, що відповідно до п. 3 Постанови № 185 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500,00 гривень.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 200/3497/25.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі № 200/3497/25 та зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду.
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Аналіз Постанов КМУ № № 168, 185, 209 свідчить про неможливість перевищення суми індексації 1500 гривень виключно кожної окремої індексації в рамках окремої Постанови Кабінету Міністрів України на відповідний рік - Постанови КМУ № 168 у 2023 році, Постанови КМУ № 185 у 2024 році та Постанови КМУ № 209 у 2025 році.
Таким чином, сумою в розмірі 1500 грн можуть бути обмежені виключно суми індексації пенсії окремо на коефіцієнт 1,197 за 2023 рік відповідно до положень Постанови № 168, окремо на коефіцієнт 1,0796 за 2024 рік відповідно до положень Постанови № 185 та окремо на коефіцієнт 1,115 за 2025 рік відповідно до положень Постанови № 209. Крім того, норми Постанови КМУ № 127 та Постанови КМУ № 118 подібного обмеження взагалі не містять.
Рішенням у справі № 200/3497/25 суд зобов`язав відповідача здійснити індексацію пенсії позивача окремо на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 127, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 118, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 185, та на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 209, тобто, на кожен коефіцієнт щорічної індексації пенсії згідно з відповідною постановою Кабінету Міністрів України, що регулює проведення цієї індексації.
При цьому, дата проведення перерахунку пенсії позивача з 13.11.2024 зумовлена обмеженням строку нарахування пенсійних виплат за попередній період, і не може мати наслідком залежність індексацій, на які набув право позивач у 2021-2023 роках, від обмежень в максимальному розмірі індексації пенсії у 2024 році відповідно до пункту 3 Постанови КМУ № 185.
Таким чином, всупереч рішенню суду відповідач самостійно, всупереч рішенню суду від 04.06.2025 у справі № 200/3497/25, не здійснює індексацію пенсії позивачу належним чином із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115, та помилково зазначає про обмеження загальної суми індексації Позивача за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки розміром 1500 грн, в той час як чинним законодавством передбачено обмеження розміру окремих індексації за окремий рік розміром 1500 грн.
Отже, на теперішній час рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2025 не виконане у повному обсязі, що є підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року, позов задоволено.
Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 з 13.11.2024 перерахунок пенсії у відповідності до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 гривень, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”, та починаючи з 01.03.2025 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796) відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” та провести виплату недоотриманих сум пенсії.
Рішення набрало законної сили 04 вересня 2025 року.
16 вересня 2025 року видано виконавчий лист у справі.
Листом від 21.11.2025 № 0500-0202-8/127774 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що на виконання рішення у справі № 200/3497/25 проведено з 13.11.2024 року індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у розмірі 7763,17 гривень та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 з урахуванням проведених виплат. 
В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 з 13.11.2024 склав 10 984,77 гривень, з 01.03.2025 – 12 484,77 гривень. Застосовано обмеження в індексації з 01.03.2024 в розмірі - 4076,47 гривень.
Листом від 17.12.2025 № 0500-0202-8/147558 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що відповідно до п. 3 Постанови № 185 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500,00 гривень.
Вважаючи, що дата проведення перерахунку пенсії з 13.11.2024 зумовлена обмеженням строку нарахування пенсійних виплат за попередній період, і не може мати наслідком залежність індексацій, на які набув право позивач у 2021-2023 роках, від обмежень в максимальному розмірі індексації пенсії у 2024 році відповідно до пункту 3 Постанови КМУ № 185, позивач звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду і зобов`язанням відповідача надати звіт про виконання рішення.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю, виходив з того, що рішення суду в зобов`язальній частині виконано, а питання обмеження індексації з 01.03.2024 розміром 1500 грн не було предметом спору в межах справи № 200/3497/25.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді про правовладдя, ухваленій на її 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25 26 березня 2011 року [CDL-AD(2011)003rev], зазначила, що «юридична визначеність» вимагає додержання принципу res judicata, що в тому числі охоплює виконання остаточних рішень судів (пункт 46).
Судовий контроль є одним з найефективніших способів забезпечення виконання судових рішень, оскільки є гарантією дотримання закону та прав інших суб`єктів; дозволяє мінімізувати можливість зловживань; стимулює зобов`язану особу виконувати судові рішення добровільно та без застосування до неї відповідних санкцій; передбачає можливість застосування додаткових заходів для виявлення реальних перешкод у виконанні судового рішення, зокрема шляхом реагування на це окремими судовими рішеннями; сприяє підвищенню рівня довіри суспільства до судової системи.
Схожі праві висновки зроблені Конституційним Судом України у рішенні у справі за конституційною скаргою Приватного підприємства „Генеральний будівельний менеджмент про відповідність Конституції України (конституційність) пункту 2 частини другої, частини третьої статті 321 Господарського процесуального кодексу України (щодо гарантування захисту прав і свобод особи за рішенням Європейського суду з прав людини) від 14 лютого 2024 року № 1-р(ІІ)/2024.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
На підставі частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Як визначено частинами першою та другою статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
На підставі частини п`ятої статті 382-1 КАС України ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
Слід також зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.
Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Як свідчать матеріали справи, представник позивача, в заяві від 14.01.2026 вказав на необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/3497/25 в зв`язку з невиконанням відповідачем судового рішення, а саме: застосування обмеження індексації з 01.03.2024 в розмірі 4076,47 грн на підставі п. 1, пп. 1-7 п. 2, п. 3 Постанови № 185 (обмеження розміру індексації 1500 грн) всупереч резолютивної частини рішення суду у справі № 200/3497/25.
Відповідно до резолютивної частини рішення у справі № 200/3497/25, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано провести ОСОБА_1 з 13.11.2024 перерахунок пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 гривень, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 в 2021 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 в 2022 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 в 2023 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 в 2024 році, та починаючи з 01.03.2025 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796) в 2025 році.
На виконання рішення суду відповідачем проведено з 13.11.2024 індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у розмірі 7763,17 гривень та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 з урахуванням проведених виплат. За наслідками перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 13.11.2024 склав 10 984,77 гривень, з 01.03.2025 – 12 484,77 гривень. 
Між тим, відповідачем з 01.03.2024 застосовано обмеження в індексації в розмірі - 4076,47 гривень відповідно до п. 3 постанови КМУ від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», яким встановлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Таким чином, на виконання рішення суду у справі № 200/3497/25 відповідачем з 01.03.2024 позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 постанови № 185 (1,0796), в межах граничної суми збільшення, а саме на 1500, 00 грн.
Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснений перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 200/3497/25.
Між тим, питання застосування пенсійним органом з 01.03.2024 обмеження розміру збільшення перерахунку пенсії, передбаченого п.1 постанови КМУ від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», розміром 1500 грн, не було предметом спору у справі № 200/3497/25, суд не надавав оцінку правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження розміру індексації пенсії позивача з 01.03.2024 сумою 1500 грн та не досліджував зазначене питання.
Тому питання, які не були спірними у межах справи № 200/3497/25, не можуть бути предметом судового контролю.
За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви адвоката Хомича І.О. про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/3497/25.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали відсутні.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/3497/25 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/3497/25 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 23 березня 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до статті 382-1 КАС України.
Повне судове рішення складено 23 березня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар