Справа № 420/31236/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження, визначеного ст. 262 ч.5 КАС України, адміністративну справу за позовом приватного підприємства «МЕГАПРОМСТРОЙ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «МЕГАПРОМСТРОЙ» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС в Одеській області від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 03.07.2025 року №34261/15-32-04-04.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено (а.с. 21-29), що 30.09.2022 року ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» направило до ГУ ДПС в Одеській області через електронний кабінет платника податків заяву, в якій повідомило про те, що підприємство через воєнний стан не може вчасно виконати податкові зобов`язання зі сплати податку за землю, а саме орендної плати. У встановлений строк будь-якого рішення за результатом розгляду вказаної заяви підприємство не отримувало, у зв`язку із чим, вирішило, що контролюючий орган прийняв до уваги відомості про неможливість своєчасної сплати податку за землю, та за принципом мовчазної згоди погодився не нараховувати штрафні санкції. Згодом, коли у підприємства з`явилася можливість сплачувати податки, то було сплачено до державного бюджету у повному обсязі податок за землю, а саме орендну плату за 2022-2023 рік.
Водночас, податковим органом була проведена камеральна перевірка ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» з питання дотримання термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю за звітні податкові періоди серпень 2022 року – травень 2023 року, за результатами якої було складено Акт №26451/15-32-04-04/34996430 від 28.05.2025 року, яким встановлено порушення п.287.3 ст.287, п. 288.7 ст. 288 ПКУ, а саме несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю (орендна плата) в загальній сумі 627 785, 16 грн. за звітній (податковий) період з серпня 2022 року по травень 2023 року. Підприємство після проведення перевірки також дізналось, що податковим органом за результатом розгляду його заяви від 30.09.2022 року було винесено рішення від 12.10.2022 року №27/15-32-04 було щодо можливості ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.
Внаслідок встановлення вказаних порушень та винесення Акту №26451/15-32-04-04/34996430 від 28.05.2025 року про результати перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №34261/15-32-04-04 від 03.07.2025 року щодо застосування штрафних санкцій у сумі 60 482,70 грн.
Вважаючи вищевказане рішення №27/15-32-04 від 12.10.2022 року та податкове повідомлення-рішення №34261/15-32-04-04 від 03.07.2025 року протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Ухвалою суду від 24.09.2025 року по справі №420/31326/25 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Поновлено приватному підприємству «МЕГАПРОМСТРОЙ» строк звернення до суду з адміністративним позовом у справі №420/31236/25.
08.10.2025 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив по справі (а.с. 97-125), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що податковим органом було проведено камеральну перевірку ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» з питання дотримання термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по орендній платі, за звітні податкові періоди серпень 2022 року – травень 2023 року та встановлено порушення термінів сплати, визначених п. 287.3 ст. 287 ПКУ. Також представник відповідача зазначив, що за результатами розгляду заяви підприємства від 30.09.2022 року, Головним управлінням ДПС В Одеській області винесено рішення від 12.10.2022 №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» свого податкового обов`язку, яке направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу платника, в порядку, визначеному ст. 42 ПКУ. Поштове відправлення повернено адресату із зазначення причини не вручення – «за закінченням терміну зберігання». Відповідач зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
09.10.2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.126-132), з якої вбачається, що у заяві від 30.09.2022 року ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» звертало увагу контролюючого органу на ті обставини, що на час військових дій підприємство не має змоги провадити повноцінну господарську діяльність, та навіть управління підприємством під регулярними обстрілами міста Одеси та Одеської області неможливо було вести в нормальному режимі. На підтвердження викладених у вищезазначеній заяві обставин, ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» в якості доказів надало лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 та довідку банку, що підтверджувала недостатність коштів на розрахунковому рахунку підприємства для оплати податку за землю, а саме орендної плати на той момент. У зв`язку із чим, ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» просило ГУ ДПС України в Одеській області застосувати підпункт 69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ до підприємства з приводу звільнення від відповідальності за відсутність можливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з січня 2022 року до закінчення дії воєнного стану в Україні. Представник позивача звернула увагу на те, що у відповідача було достатньо відомостей для прийняття позитивного рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку відносно сплати орендної плати за земельні ділянки та ненарахування штрафних санкцій. Проте, відповідачем було винесено рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку по ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» №27/15-32-04 від 12.10.2022, про існування якого позивачу фактично стало відомо лише 12.06.2025 року після проведення камеральної перевірки та отримання відповіді на адвокатський запит.
Ухвалою суду від 26.11.2025 року було вирішено подальший розгляд справи №420/31236/25 проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання по справі.
14.01.2026 року та 04.02.2026 року були проведені підготовчі судові засідання по справі, в яких приймали участь представники приватного підприємства «МЕГАПРОМСТРОЙ» адвокат Лисенко Л.О. та Головного управління ДПС в Одеській області Хавич Т.Г., які надавали усні пояснення щодо предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та заперечень проти них, долучали додаткові письмові докази по справі (а.с. 147-177, 178-184, 189-198, 199-204, 205-210, 211-217).
04.02.2026 року підготовче провадження у справі №420/31236/25 було закрито та призначено розгляд справи по суті на 17.02.2026 року.
У судове засідання 17.02.2026 року представники сторін не з`явились, були повідомлені про дату та час проведення судового засідання належним чином та своєчасно. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, а також те, що сторонами в судових засіданнях була викладена власна правова позиція щодо заявлених позовних вимог, заперечень проти них та фактичних обставин справи, надані необхідні письмові докази; подальший розгляд справи не потребував необхідності заслуховування усних пояснень сторін по справі; відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.
Суд у справі встановив наступне.
Приватне підприємство «МЕГАПРОМСТРОЙ» (далі – ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ», підприємство) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом – 34996430.
Місцезнаходженням підприємства зареєстрована наступна адреса: 65033, м. Одеса, вул. Аеропортівська, 4/4 (а.с. 73).
До 01.04.2022 року підприємство перебувало на загальній системі оподаткування.
З 01.04.2022 року відносно ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» на підставі поданої ним заяви (а.с. 114-115, 116) було застосовано спрощену систему оподаткування, тобто підприємство стало платником єдиного податку (3 група зі ставкою 2%).
На виконання приписів п.69.1 пункту69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України підприємство направило до ГУ ДПС в Одеській області через електронний кабінет платника податків заяву №3009/-1.22. від 30.09.2022 року, в якій повідомило про те, що внаслідок початку військової aгpecії РФ проти України підприємство не може вчасно виконати податкові зобов`язання зі сплати податку за землю з січня 2022 року до закінчення дії в Україні воєнного стану (а.с.37).
До вказаної заяви було додану наступну документацію:
1) лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 (а.с.38);
2) довідку публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» від 29.07.2022 року, в якій зазначено, що залишок грошових коштів станом на 29.07.2022 року на двох рахунках підприємства складало 0 грн. та 9 361,44 грн. (а.с.39)
За твердженням позивача, вищевказана довідка від 29.07.2022 року підтверджувала недостатність коштів на розрахунковому рахунку підприємства для оплати податку за землю, а саме орендної плати на той момент.
Як зазначала представник позивача, будь-якої відповіді від ГУ ДПС в Одеській області на заяву від 30.09.2022 року ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» не отримало, у зв`язку із чим вирішило, що контролюючий орган прийняв до уваги відомості про неможливість своєчасної сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та за принципом мовчазної згоди контролюючий орган погодився не нараховувати штрафні санкції.
Згодом, коли у ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» з`явилася можливість сплачувати податки (починаючи з травня 2023 року), підприємством було сплачено до державного бюджету податок за землю, а саме орендну плату за 2022-2023 роки, на підтвердження чого до суду надано податкові декларації з плати за землю (а.с. 74-83) та платіжні інструкції (а.с. 84-91).
Водночас, з 01.08.2023 року, внаслідок прийняття Закону України від 30.06.2023 року №3219-IX, ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» автоматично було переведено на застосовування системи оподаткування, на якій воно перебувало до обрання особливостей оподаткування.
Головним управлінням ДПС в Одеській області було проведено камеральну перевірку підприємства у частині порушення термінів сплати (перерахування) податків зборів платежів з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності).
За результатами перевірки був складений Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №26451/15-32-04-04/34996430 від 28.05.2025 року (далі – Акт) (а.с.105-107), в якому було зазначено, що перевіркою встановлено порушення граничних терміни сплати (самостійно) визначеного грошового зобов`язання з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності), протягом строків, визначених п. 287.3 та п. 287.4 ст. 287, п. 288.7 ст. 288 ПКУ (згідно поданих податкових декларацій з плати за землю за 2022 рік від 04.02.2022 року за реєстраційним номером 9017524560, за 2022 рік від 18.07.2022 року за реєстраційним номером 9130827540 типу «уточнююча», за 2023 рік від 20.02.2023 року за реєстраційним номером 9029198535). Заява щодо неможливості виконання платником податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податкових обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року №225, була подана 30.09.2022 року за №3000/-1.22 підприємством до Головного управління ДПС в Одеській області. Водночас, за результатами розгляду було прийнято рішення від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків обов`язків (а.с.103), у зв`язку з недостатністю документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків.
У висновку Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки №26451/15-32-04-04/34996430 від 28.05.2025 року зазначено, що виявлено порушення п.287.3 ст.287, п.288.7 ст.288 ПК України, а саме несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю (орендна плата) в загальній сумі 627 785,16 грн. за звітний (податковий) період: серпень 2022 року - травень 2023 року. Відповідальність платника за порушення вимог ПКУ та інших нормативних документів в частині своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету передбачена п.124.1 ст.124 ПКУ.
На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №34261/15-32-04-04 ід 03.07.2025 року, яким до підприємства застосовано штрафні санкції на суму 60 482,70 грн. (а.с.117-118).
Не погоджуючись із рішенням від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків обов`язків та вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи їх необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у справі №420/31236/25.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних позивачем рішень суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно приписів частини 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно положень ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 ч. 2 КАС України).
Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши адміністративний позов, відзив, відповідь на відзив та надані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
За ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульована Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі – ПК України) (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України закріплено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, суд зазначає наступне.
Як вже було встановлено судом під час розгляду справи, на виконання приписів п.69.1 пункту69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України підприємство направило до ГУ ДПС в Одеській області через електронний кабінет платника податків заяву №3009/-1.22. від 30.09.2022 року, в якій повідомило про те, що внаслідок початку військової aгpecії РФ проти України підприємство не може вчасно виконати податкові зобов`язання зі сплати податку за землю з січня 2022 року до закінчення дії в Україні воєнного стану. До вказаної заяви було додано лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7, а також довідку ПаТ Акціонерний банк «Південний» від 29.07.2022 року, в якій зазначено, що залишок грошових коштів станом на 29.07.2022 року на двох рахунках підприємства складало 0 грн. та 9 361,44 грн.
Підприємство посилалось на те, що будь-якої відповіді від ГУ ДПС в Одеській області на заяву від 30.09.2022 року ПП «МЕГАПРОМСТРОЙ» не отримало, у зв`язку із чим вирішило, що контролюючий орган прийняв до уваги відомості про неможливість своєчасної сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та погодився не нараховувати штрафні санкції.
Лише після отримання Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки №26451/15-32-04-04/34996430 від 28.05.2025 року підприємство дізналось, що за результатами розгляду заяви від 30.09.2022 року податковим органом було прийнято рішення від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків обов`язків. Підставою для прийняття такого рішення було зазначено недостатність документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків.
При цьому ухвалою суду від 24.09.2025 року по справі №420/31326/25 при відкритті провадження в адміністративній справі судом було задоволено заяву приватного підприємства «МЕГАПРОМСТРОЙ» та позивачу поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом у справі №420/31236/25.
Разом з тим, суд зазначає, що пунктом 31.1 ст. 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Приписами п.54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно п.287.1 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Згідно п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно п. 287.4 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 ПК України). Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до п.286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.
З урахуванням викладеного, в період існування спірних правовідносин ПК України передбачений обов`язок платників земельного податку забезпечити своєчасну сплату визначеного у податковій декларації податкового зобов`язання щодо плати за землю.
Сплачуючи податкові зобов`язання за межами визначеного податковим законодавством строку платник податків неналежно виконує вимоги ПК України, що становить закінчене податкове правопорушення.
Пунктом 124.1 ст. 124 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Аналіз наведеної норми ПК України свідчить, що податкове правопорушення за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну сплати такого грошового зобов`язання, передбаченого п.3 ст. 287 ПК України.
Розмір штрафної (фінансової) санкції встановлений ст. 124 ПК України у відсотках до погашеної суми податкового боргу, а тому сума штрафної санкції за порушення строку сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, з урахуванням положень ст. 124 ПК України, розраховується за період з дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, і до дня фактичної сплати боргу.
Штрафна санкція нараховується на суму фактичної сплати в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
Отже, на думку суду, строк затримки сплати має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.
Така правова позицій була сформована у постанові П?ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/8366/25.
Слід зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та триває досі.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада України прийняла Закон України від 03 березня 2022 року №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 07 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).
Цим Законом підрозділ 10 розділу XX ПК України був доповнений пунктом 69, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
На підставі підпунктів 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX ПК України в разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, встановленої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, - то в такому випадку платники податків звільняються від визначеної цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Для платників та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Законом від 24 березня 2022 року №2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» було внесено зміни до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме: слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».
12.05.2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX), який набрав чинності 27 травня 2022 року.
Згідно вказаного Закону №2260-IX з 27 травня 2022 року підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:
«Платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.».
Таким чином, з дати набрання чинності Законом №2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку.
Наказом Міністерства фінансів України №225 від 29.07.2022 року було розроблено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження (далі – Порядок №225).
За п.1 розділу І Порядку №225 вказано, що його розроблено з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.
Згідно п.2 розділу І Порядку №225 його дія поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. (п.2 Порядку)
Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку №225 підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:
1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;
2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;
3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;
4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);
5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:
посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;
юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.
6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;
7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.
Частиною 3 розділу ІІ Порядку №225 визначено, що до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30.09.2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року №225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року №225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.
Заява має містити:
повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) платника податків;
код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
податкову адресу платника податків;
найменування контролюючого органу, до якого подається заява;
дату подання заяви;
чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів;
вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ);
які саме податкові обов`язки не мав / не має можливості виконати платник податків;
інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією Російської Федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями Російської Федерації;
підписи платника податку - фізичної особи або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку №225 Заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.
У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.
Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.
Платник податку може подати до контролюючого органу додаткові документи (копії документів) обґрунтування / пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем отримання попереднього рішення.
Додаткові документи (копії документів) обґрунтування / пояснення розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання.
Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань / пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків. Контролюючий орган у разі потреби може звертатися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах.
Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.
За п.2 розділу ІІІ Порядку №225 рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.
У разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання / несвоєчасне виконання.
Як було встановлено вище, за результатами розгляду заяви підприємства від 30.09.2022 року відповідачем було прийнято рішення від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків обов`язків. Підставою для прийняття такого рішення було зазначено недостатність документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків.
Податковим органом за час розгляду справи було зазначено, що згідно Переліку документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.07.2022 року №225, підприємством не було надано наступні документи до заяви від 30.09.2022 року, а саме: акт, що засвідчує факт пожежі; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення; документ або повідомлення оператора поштового зв`язку, що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації; документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі; документи, що свідчать про акти мародерства, грабежу, рейдерства, захоплення майна та примусове захоплення приміщення; документ або повідомлення банку, що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану; інші документи, що підтверджують відсутність можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок.
З цього приводу суд зазначає, що у заяві від 30.09.2022 року підприємство звертало увагу контролюючого органу на те, що на час військових дій підприємство не має змоги провадити повноцінну господарську діяльність. На підтвердження викладених у вищезазначеній заяві обставин, підприємство довідку банку на підтвердження недостатності коштів на розрахункових рахунках підприємства для оплати податку за землю, а саме орендної плати за землю.
Водночас, за час розгляду справи податковим органом не було зазначено підстав неврахування вищевказаної довідки ПаТ Акціонерний банк «Південний» від 29.07.2022 року при прийнятті рішення по суті за результатом розгляду заяви підприємства від 30.09.2022 року. 
Крім того, суд вважає слушним посилання сторони позивача на те, що підприємство у своїй заяві від 30.09.2022 року не повідомляло про пожежу, знищення майна, вчинення кримінального правопорушення, мародерство, припинення діяльності оператора поштового зв`язку, призупинення роботи банку, через відсутність конкретно таких обставин, а тому правомірно не надавало документи, що підтверджують такі обставини.
При цьому, податковим органом було зазначено перелік документів, передбачений Порядком №225, який необхідно надати для підтвердження неможливості виконання саме позивачем, як конкретним платником податків, податкових обов`язків. Суд зазначає, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про неможливість виконання платниками податків податкових обов`язків не означає, що платнику податку необхідно подати абсолютно всі, зазначені у Порядку №225, документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить про те, що має враховуватись конкретні обставини господарської діяльності підприємства. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань підприємства.
На думку суду, підприємство повідомило податковий орган, що внаслідок початку військової aгpecії РФ проти України підприємство не може виконати податкові зобов`язання зі сплати податку за землю, а саме орендної плати, та в якості основного доказу надало довідку банківської установи від 29.07.2022 року, що підтверджує недостатність коштів на розрахунковому рахунку підприємства для оплати податку за землю, та відповідно до Переліку документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.07.2022 року №225, є тим документом, що подається на підтвердження неможливості виконання позивачем як платником податків податкових обов`язків. 
Враховуючи те, що оскаржуване рішення від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків обов`язків було вмотивовано відповідачем недостатністю документів, що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, суд зауважує, що матеріали справи свідчать про те, що податковим органом всупереч процедурі, закріпленої Порядком №225, не було прийнято попереднього рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів на підтвердження зазначеної у заяві підстави неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.
Податковим органом не запитувались конкретні додаткові документи на підтвердження зазначеної в заяві підстави неможливості виконання платником податків податкових обов`язків, про яку зазначав позивач, а тому на думку суду контролюючим органом не виконано свого обов`язку довести відсутність з боку підприємства підстав неможливості своєчасного виконання податкових обов`язків.
Щодо заявлених вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 03.07.2025 року №34261/15-32-04-04, суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом під час розгляду справи, Головним управлінням ДПС в Одеській області було проведено камеральну перевірку підприємства у частині порушення термінів сплати (перерахування) податків зборів платежів з плати за землю. За результатами перевірки був складений Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №26451/15-32-04-04/34996430 від 28.05.2025 року, в якому було зазначено, що перевіркою встановлено порушення граничних термінів сплати (самостійно) визначеного грошового зобов`язання з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності), протягом строків, визначених п. 287.3 та п. 287.4, ст. 287, п. 288.7 ст. 288 ПКУ. Оскільки відповідачем 12.10.2022 року було прийнято рішення №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків обов`язків, тому в Акті перевірки було зазначено, що обставини, які звільняють від відповідальності або пом`якшують відповідальність за вчинення податкових правопорушень – відсутні. 
У висновку Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки №26451/15-32-04-04/34996430 від 28.05.2025 року зазначено, що виявлено порушення п.287.3 ст.287, п.288.7 ст.288 ПК України, а саме несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю (орендна плата) в загальній сумі 627 785,16 грн. за звітний (податковий) період: серпень 2022 року - травень 2023 року. 
На підставі вищевказаного, контролюючим органом було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №34261/15-32-04-04 від 03.07.2025 року, яким до підприємства застосовано штрафні санкції на суму 60 482,70 грн. 
Як вбачається з витягу №125242 з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2022 року підприємство на підставі поданої заяви перейшло на спрощену систему оподаткування. 
При цьому, Законом України від 30.06.2023 року №3219-IX, який набрав чинності 01.08.2023 року скасовано 2% єдиний податок та платники єдиного податку третьої групи, які станом на 31 липня 2023 року використовували спрощену систему з особливостями оподаткування (2%), з 01 серпня 2023 року автоматично переводяться на застосовування системи оподаткування (на відповідну ставку та групу єдиного податку або на загальну систему оподаткування), на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування. 
Тобто, з 01.08.2023 року підприємство автоматично було переведено на застосування загальної системи оподаткування, на якому перебувало до обрання особливостей оподаткування.
Як вже було зазначено, за п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
За п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.
Аналізуючи вищевказані обставини, перебуваючи на системі оподаткування єдиним податком за ставкою 2%, підприємство було звільнено від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки.
При цьому, згідно Акту перевірки №26451/15-32-04-04/34996430 від 28.05.2025 року вбачається, що позивачем 04.02.2022 року, 18.07.2022 року, 20.02.2023 року подано декларації з плати за землю з граничним терміном сплати з 18.07.2022р. по 30.06.2023 року.
Підприємство сплатило суми податкового зобов`язання у період з 08.05.2023 року по 13.07.2023 року, тобто до переходу на загальну систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2% (до 01.08.2023 року), а тому не має нести відповідальність за несвоєчасне виконання податкових обов`язків.
Факт сплати підприємством податкового зобов`язання з плати за землю до 01.08.2023 року, перебуваючи при цьому на системі оподаткування єдиним податком за ставкою 2%, свідчить про відсутність підстав для притягнення підприємства позивача до відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, а саме сплату узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю (орендна плата) в загальній сумі 627785,16 грн. за період з серпень 2022 року по травень 2023 року. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про те, що податковим органом за час розгляду справи не було доведено правомірності та обґрунтованості рішення ГУ ДПС в Одеській області від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку та податкового повідомлення-рішення від 03.07.2025 року №34261/15-32-04-04 про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення терміну сплати самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання, а тому суд доходить висновку про необхідність визнання їх протиправними та скасування.
Верховний Суд неодноразово посилався на низку рішень Європейського суду з прав людини, які розкривають підхід до обґрунтованості судових рішень.
У рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) ЄСПЛ зазначив, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). 
У рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 30).
Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 4844,80 грн. з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 90, 241-246, 251, 255, 257-258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ :

Адміністративний позов приватного підприємства «МЕГАПРОМСТРОЙ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 12.10.2022 року №27/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.07.2025 року №34261/15-32-04-04.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «МЕГАПРОМСТРОЙ» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного у розмірі 4 844,80 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України. 
Повне найменування сторін по справі:
Позивач – Приватне підприємство «МЕГАПРОМСТРОЙ» (65033, м. Одеса, вул. Аеропортівська, 4/4, код ЄДРПОУ 34996430).
Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ 44069166).

Суддя О.В. Білостоцький