17.03.2026 Справа № 756/836/26

Справа №756/836/26
Провадження №3/756/748/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 березня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч. 2 ст. 51 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
22.12.2025 о 21-25 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Сільпо», розташованому за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 19, таємно викрав з полиці магазину джин «Monkey 47», вартістю 2 165,83 грн. (без ПДВ), чим завдав матеріальний збиток та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що згоден з обставинами, викладеними у протоколі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі – Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.
Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.
За зазначених обставин, суд вважає, що можливим розглянути справу на підставі матеріалів, які маються у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.
Частиною 2 статті 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Факт адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 284197 від 22.12.2025, який містить письмові пояснення ОСОБА_1 про визнання вини; заявою представника ТОВ «Сільпо-ФУД»; довідкою про вартість товару, наданою ТОВ «Сільпо-ФУД», електронним рапортом ЄО № 73630 від 26.11.2025.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, його винуватість доведена і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Крім того, в порядку ст.40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 33, ч.2 ст. 51, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 51 КУпАП у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Суддя О.О. Тиха