Справа № 591/1573/26
Провадження № 2/591/580/26

РІШЕННЯ
Іменем України

09 квітня 2026 року м. Суми 

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Зері Ю.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в особі представника Челядіна Сергія Володимировича, до Акціонерного товариства «Сумихімпром», вул. Харківська, п/в 12 м. Суми, код ЄРДПОУ 05766356 про стягнення заборгованості,
установив:
17.02.2026 представник позивачки звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в сумі 81135,27 грн, покласти на відповідача судові витрати по справі.
В обґрунтування позову представник позивача, уточнивши у клопотанні від 27.02.2026 періоди роботи позивачки, зазначив, що у період з 01.09.1999 до 12.08.2025 перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Наказом №289 від 12.08.2025 її звільнено з підприємства відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України. Згідно розрахункового листа АТ «Сумихімпром» не виплатило позивачу заробітну плату у розмірі 81135,27 грн. У зв`язку з тим, що вказана сума залишається несплаченою, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 02.03.2026 позивач виконав вимоги ухвали суду, подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09.03.2026 поновлено позивачці строк звернення до суду з позовною заявою, відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, розгляд справи по суті постановлено розпочати з 09.04.2026, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 31.03.2026. 
26.03.2026 відповідач подав відзив на позов, проти вимог позивачки заперечує з підстав пропуску строку на звернення до суду. 
Також 26.03.2026 відповідач подав до суду заяву про зменшення витрат позивачки на правничу допомогу, оскільки заявлений до відшкодування розмір витрат не відповідає ступнею складності справи, при цьому відсутні докази перерахування позивачкою гонорару адвокатові.
Позивачка та її представник відповіді на відзив не подали, водночас 08.04.2026 до суду надійшли пояснення представника позивачки, у яких він погоджується з позицією відповідача та вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки 1000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Заяв про розгляд справи з проведенням судового засідання від сторін не надходило.
У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що у період з 01.09.1999 до 12.08.2025 ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумихімпром» (яке на даний час змінило найменування на АТ «Сумихімпром»), про що свідчать відомості з трудової книжки позивачки.
Наказом (розпорядженням) №289 про припинення трудового договору (контракту) від 12.08.2025 позивачку звільнено з підприємства за власним бажанням (вихід на пенсію) за статтею 38 Кодексу законів про працю України, що також підтверджується вказаним наказом та відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 .
Згідно розрахункового листа за серпень 2025 року та повідомлення АТ «Сумихімпром» від 12.08.2025 позивачці підлягає виплаті заробітна плата у розмірі 81135,27 грн, яка станом на час розгляду справи позивачці не виплачена, оскільки відомості про це відсутні.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до частини першої статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і у повноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Частиною першою статті 116 КЗпП України у свою чергу визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Судом встановлено, що у день звільнення позивачки відповідачем не було виплачено належних їй як звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.
Відповідно до частин першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ході розгляду справи судом було встановлено, що позивачці при звільненні була нарахована заробітна плата, однак у повному розмірі та у порядку, визначеному законодавством про працю, вказані виплати у повному обсязі не проведені, через що у відповідача перед позивачкою виникла заборгованість у розмірі 81135,27 грн.
Під час розгляду справи, відповідач подав відзив на позов, проти вимог позивачки заперечує з підстав пропуску строку на звернення до суду, однак суд звертає увагу, що питання поважності причин пропуску позивачкою строку звернення до суду було розглянуто при відкритті провадження у справі, з урахуванням фактів, наведених у клопотанні представник позивачки, у ухвалі суду від 09.03.2026 було поновлено строк на звернення до суду, відтак суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо пропуску позивачкою цього строку.
Таким чином з урахуванням відсутності заперечень відповідача щодо нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 81135,27 грн, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі визнаються судом обґрунтованими та правомірними.
За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 81135,27 грн заборгованості по заробітній платі.
Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову в силу закону звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
За приписами частин другої-четвертої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі наданий договір №09/02 про надання правничої допомоги від 09.02.2026, Додаток №1 до договору про надання правової допомоги №09/02, з якого вбачається, що позивач отримав послуги від адвоката з вивчення документації, проведення аналізу документів, наявних у позивача, збору документів та доказів, підготовки та складання позовної заяви про стягнення заборгованості з АТ «Сумихімпром». 
Судом врахований висновок Верховного Суму, сформований у постанові від 23.12.2021 у справі №755/7943/20-ц про те, які документи можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Відповідно до викладеного у постанові висновку цей перелік не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Враховуючи згоду сторін, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 1000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 10, 12, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 273, 352-355 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумихімпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сумихімпром», вул. Харківська, п/в 12 м. Суми, код ЄРДПОУ 05766356 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 81135,27 грн та 1000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Сумихімпром», вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, 40003, ЄДРПОУ 05766356 на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Видати виконавчі листи після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Сумихімпром», адреса: вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, 40003, ЄДРПОУ 05766356.

Суддя Ю. О. Зеря