Справа № 202/878/26
Провадження № 3/202/458/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року м.Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Кухтін Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 

відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №958399 від 23.01.2026 року, 23 січня 2025 року близько 16 години 05 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання покладених на неї обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , а саме не приймає участі у вихованні, чим своїми діями не виконала покладені на неї обов`язки, як матері, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, обставини, зазначені у протоколі, підтвердила, у вчиненому щиро розкаялася та пояснила, що зробить відповідні висновки щодо виховання доньки. 
У відповідності до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.
Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, серед яких зокрема, виховування дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка до самостійного життя; повага до дитини; заборони будь-яких видів експлуатації батьками своєї дитини; заборони фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.
Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП) має місце, за умови винної поведінки батьків щодо невиконання ними обов`язків визначених ст. 150 Сімейного Кодексу України, що у свою чергу має бути підтвердженим. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, 
що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 
ч. 1 ст. 184 КУпАП доведено в повному обсязі, що підтверджується зібраними матеріалами у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_1 без зауважень; поясненнями ОСОБА_2 ; та іншими матеріалами справи. 
При визначенні розміру і виду стягнення, з огляду на обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці ступінь її вини, майновий стан та обставини, що обтяжують чи пом`якшують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 , застосувати захід впливу у вигляді попередження, яке буде достатньою мірою відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.: 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї захід впливу у вигляді - попередження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя:            Г.О. Кухтін