ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/15300/25
Провадження № 22-ц/820/492/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Демчук В. М.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
відповідачки ОСОБА_2 і її представника ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2025 року (суддя Продан Б. Г., повне судове рішення складено 10 грудня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У травні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2012 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 29 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2025 року видано дублікат виконавчого листа. Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 лютого 2025 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. Також виконавець видав довідку-розрахунок від 25 березня 2025 року про заборгованість за аліментами за період з 01 лютого 2015 року по 01 березня 2025 року в сумі 255353,63 грн.
У вказаний період він добровільно приймав участь в утриманні та вихованні дитини, надавав кошти на її утримання, придбавав одяг, взуття, оплачував відпочинок. 
По причині погіршення стану здоров`я він тривалий час не міг працювати, у 2023 році, 2025 році перебував на стаціонарному лікуванні. Влаштувався на роботу лише 17 травня 2025 року.
Тому позивач просив звільнити його від заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виникла за період з 01 лютого 2015 року по 01 березня 2025 року в розмірі 255353,63 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2025 року в позові відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність рішення суду. Суд не взяв до уваги те, що стягувачка протягом тривалого часу з 2015 року не ставила питання про стягнення аліментів. Лише у лютому 2025 року вона звернулася із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, чим штучно створила заборгованість за аліментами за 10 років. Про розгляд заяви про видачу дубліката виконавчого листа він не був повідомлений. Суд не врахував те, що він має малолітню дитину в іншому шлюбі та несе обов`язок з утримання сім`ї, здійснює догляд за матір`ю похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги при пересуванні, а також стан його здоров`я.
У відзиві ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів.
У засіданні апеляційного суду позивач апеляційну скаргу підтримав. Відповідачка і її представник апеляційну скаргу не визнали.
Представник органу ДВС не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2012 року у справі № 2/2218/753/12 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2025 року у справі № 2/2218/8389/11 видано дублікат виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 . 
Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 лютого 2025 року відкрито виконавче провадження № 77104330 з виконання виконавчого листа -про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 28 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з довідкою-розрахунком старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17 листопада 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за аліментами за період з 01 лютого 2015 року по 01 листопада 2025 року складає 268572,88 грн. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.
Висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують н увагу з таких підстав.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. 
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Установлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про ухвалення судом 26 січня 2012 року рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки. Обов`язок зі сплати аліментів позивач належним чином не виконував
Проживання дитини з матір`ю не оспорюється.
Належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження того, що заборгованість за аліментами виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, ОСОБА_1 не надав.
Медичні документи про захворювання і перебування на лікуванні у медичних закладах у 2022, 2023, 2025 роках не підтверджують наявність тяжкої хвороби у ОСОБА_1 , що давали би підстави для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, а також те, що заборгованість виникла у зв`язку із захворюванням.
Надані позивачем копії платіжних документів про грошові перекази не підтверджують сплату аліментів, оскільки не містять призначення платежу. Відповідачка пояснила, що сприймала ці кошти як додаткові витрати на утримання дитини, яка професійно займається хореографією, відвідує уроки іноземної мови.
Документи, що підтверджують придбання одягу та взуття, не можуть вважатися виконанням обов`язку зі сплати аліментів. 
Питання видачі дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів не є предметом розгляду в цій справі, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними.
Перебування на утриманні позивача дитини від іншого шлюбу не є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами на дитину від попереднього шлюбу. Батько зобов`язаний утримувати всіх своїх дітей.
Обставини перебування на утриманні ОСОБА_1 матері та здійснення за нею постійного догляду не підтверджені доказами.
Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За встановлених у справі обставин суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в позові. 
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди позивача з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.
Посилання ОСОБА_1 про неналежну оцінку доказів не може бути прийнято до уваги.
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову.
Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).
Відповідно слушними є аргументи про недоведеність позовних вимог, зазначені у відзиві на апеляційну скаргу.
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 березня 2026 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта