Справа № 373/291/26
Провадження № 3/373/147/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року         м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Свояк Д.В., розглянув матеріали, які надійшли від ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

21.01.2026 о 14:40 ОСОБА_1 на 90 км автошляху Київ-Харків керував автомобілем «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення на право керування транспортним засобом, 15.03.2025 постановою УПП в Харківській області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, отже правопорушення вчинено повторно протягом року. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 (а) ПДР України.
До суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату розгляду повідомлений.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Овсієнко Ю.А. просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу. Також повідомив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та бере безпосередню участь у бойових діях, неодноразово нагороджений державними відзнаками. Крім того, з травня 2022 року по жовтень 2024 року ОСОБА_1 перебував у полоні, однак після звільнення продовжив військову службу. ОСОБА_1 чудово володіє теоретичними і практичними навичками водіння транспортним засобом, але у зв`язку з постійною участю у бойових діях, перебування у полоні, позбавлений можливості офіційно пройти курс навчання та здати відповідні іспити з подальшим отриманням посвідчення водія. Транспортний засіб необхідний для використання у підрозділі, де проходить військову службу ОСОБА_1 .
В суді обставини справи підтвердились, матеріалами адміністративної справи: довідкою про належність транспортного засобу; довідкою про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія; довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення; постановою від 15.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Підстав для звільнення від відповідальності ОСОБА_1 чи закриття справи суд не вбачає. 
Обставини, які пом`якшують відповідальність: щире каяття.
Обставини, які обтяжують відповідальність: не виявлено.
Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 24 КУпАП позбавлення спеціального права, наданого громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання) визначено як один з видів можливо застосовних адміністративних стягнень. Частиною 2 ст. 30 КУпАП передбачено застосування позбавлення лише наданого громадянинові права керування транспортними засобами. 
Буквальне тлумачення зазначених норм вказує на можливість застосування цього виду стягнення (позбавлення права керування транспортними засобами) лише до осіб (громадян), яким це право надано.
Абзацом 25 п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій – особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.
Суд застосовує принцип юридичної визначеності у частині передбачуваності та якості закону про кримінальну відповідальність, який має бути дотриманий як у розрізі визначення правопорушення, так і покарання, яке це правопорушення тягне за собою. 
Вищенаведене дає підстави для висновку, що застосування до осіб, які вчинили дії, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП, і яким не надавалося у визначеному законодавством порядку право на керування транспортними засобами відповідної категорії, стягнення у виді позбавлення такого права, не відповідатиме як приписам національного законодавства, так і ч. 1 ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За вищевказаних обставин суд не вбачає підстав для оплатного вилучення транспортного засобу.
З врахуванням викладеного, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП, згідно зі ст.33, 36, 252, 283 КУпАП суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження. 
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Київській обл.м.Київ 21081300; рахунок отримувача № UA488999980313030149000010001; ЄДРПОУ 37955989; банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; рахунок отримувача № UA908999980313111256000026001; МФО 899998; код ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Суддя Д. В. Свояк