ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/250/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/3091/25 Категорія: на ухвалу  	Волкова Н. С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Черкаси 
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді секретар	Василенко Л.І., Сіренко Ю.В. Любченко Т.М.	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2025 (повний текст складено 18.11.2025, суддя в суді першої інстанції Волкова Н.С.) про призначення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

у провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває зазначена вище цивільна справа про поділ майна подружжя. Предметом позову у цій справі є правовідносини з приводу поділу майна подружжя, яке складається з : домоволодіння із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7124983000:02:002:0035, загальною площею 0,29 га; квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; домоволодіння із господарськими спорудами; земельної ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 7124983000:02:003:0136, загальною площею 0.1471 га.
05.11.2025 представник позивача подала клопотання про призначення судових оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз, яке мотивовано наявністю взаємно суперечливими оцінками зазначеного вище майна та з метою визначення його вартості просила доручити проведення експертиз Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2025 клопотання представника позивача задоволено та призначено судові оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизина вирішення яких поставлено наступні запитання:
- Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме домоволодіння (житлового будинку з усіма господарськими спорудами), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату проведення експертного дослідження?
- Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7124983000:02:002:0035, загальною площею 0,29 га, станом на дату проведення експертного дослідження?
- Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на дату проведення експертного дослідження?
- Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме домоволодіння (житлового будинку з усіма господарськими спорудами), що знаходиться на земельній ділянці - кадастровий номер 7124983000:02:003:0136 (площею 0.1471 га) та розташований за адресою: АДРЕСА_3 , станом на дату проведення експертного дослідження?
- Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 7124983000:02:003:0136, загальною площею 0.1471 га, станом на дату проведення експертного дослідження?
Проведення експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Ухвалу суду від 18.11.2025 мотивовано тим, що головною підставою позову є неможливість сторін досягти згоди щодо поділу майна, внаслідок чого існує необхідність у призначенні оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз з метою визначення вартості спірного нерухомого майна.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, відповідач через канцелярію апеляційного суду 01.12.2025 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали через порушення норм процесуального права, просив її скасувати і направити матеріали цивільної справи до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано на те, що відповідач визнав вартість, зокрема, оцінку об`єкту незавершеного будівництва чи будівельних матеріалів за адресою: АДРЕСА_3 , тому, на його думку, у суду відсутні правові підстави визначити повторно вартість вказаного майна не розглянувши наявні докази щодо вартості майна зазначеного самим же позивачем та визнані ним як відповідачем. 
Скаржник вважає, що клопотання про призначення судової експертизи щодо вартості земельної ділянки з кадастровим номером 7124983000:02:003:0136 площею 0,1471 га не підлягало задоволенню, оскільки вказана земельна ділянка надана йому безкоштовно в порядку безоплатної приватизації та відповідно не підлягає поділу як його особиста приватна власність.
Крім того, скаржник посилається на те, що разом із відзивом він подав оцінку вартості квартири, дані докази на даний час не розглянуті та не спростовані ні позивачем ні судом, тому він заперечує проти задоволення клопотання про призначення експертизи щодо даної квартири. 
Також після отримання його відзиву на позовну заяву сторона позивача не скористалася своїм правом відповіді на відзив і не заперечила наведені ним аргументи. При цьому підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до розгляду, тобто сторони не заперечували щодо розгляду справи по наявним в справі матеріалам, і подав безпідставне клопотання про призначення експертизи без клопотання про поновлення строку, що не було враховано судом першої інстанції, за відсутності обов`язкових обставин призначення експертизи судом, передбачених Законом.
На думку відповідача, вимоги сторони позивача можуть свідчити про зловживання процесуальними правами та намаганнями безпідставно покласти на нього тягар оплати тих доказів, які позивач повинен був оплатити та надати суду разом з позовною заявою.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею першою ЗУ «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла, тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
У відповідності до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до ч. 5 ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновок експерта.
Згідно ч. 2 ст. 76 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є вимоги про поділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутня згода щодо вартості цього майна, що вбачається як із змісту відзиву відповідача на позовну заяву так і доводів апеляційної скарги. Так, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що визнає вартість об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_3 , однак, предметом спору у цій справі, крім вказаного домоволодіння із господарськими спорудами, є питання щодо поділу також і домоволодіння із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; і земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7124983000:02:002:0035, загальною площею 0,29 га; квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Доводи апеляційної скарги, що судом не оцінені докази вже надані сторонами щодо вартості спірного майна, а також те, що судом призначено експертизу за відсутності обов`язкових підстав встановлених до ст. 105 ЦПК України, тому призначення експертизи було безпідставним, не спростовують висновку суду першої інстанції, адже сторони не дійшли згоди у вирішенні даного спору, що вбачається із наявних матеріалів справи. Отже, існує об`єктивна необхідність у визначенні дійсної вартості спірного майна подружжя.
Таким чином, призначаючи судову оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизу, суд першої інстанції, з огляду на доводи клопотання представника позивача про призначення такої експертизи з обґрунтуванням підстав її необхідності, враховуючи, що метою проведення експертизи є встановлення вартості спірного майна подружжя, дані про яке вимагають спеціальних досліджень, прийшов до вмотивованого висновку про наявність підстав для призначення вищевказаної судової експертизи.
Доводи апеляційної скарги, що клопотання про призначення експертизи заявлено після закриття підготовчого провадження та стороною позивача не ставилося питання про поновлення строку на що суд не звернув уваги, безпідставні з огляду на те, що експертиза може бути призначена на будь-якій стадії процесу, якщо виникає потреба у спеціальних знаннях (наукових, технічних, мистецьких, ремесла тощо), а сторони не надали достатніх доказів, або їхні висновки викликають сумніви, чи сторони не доходять згоди щодо вартості спірного майна, як у даній справі. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що порушення норм процесуального права можуть бути підставами для скасування лише в тому випадку, якщо це призвело до неправильного вирішення справи та у випадках, чітко передбачених законом, а саме ч.3 ст.376 ЦПК України, що немає місця в даному випадку .
Усі інші аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга має бути відхилена, а оскаржувана ухвала суду має бути залишена без змін.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2025 про призначення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи у даній цивільній справі – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 11.02.2026. 

Суддя-доповідач

Судді