Справа № 560/12915/23
	
РІШЕННЯ
іменем України

11 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення з 01.03.2018 по 25.07.2022 у фіксованій величині 4463,15 грн. у загальній сумі 235683,12 грн. з урахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за період проходження служби з 01.03.2018 по 25.07.2022 йому не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення із врахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078, у вигляді різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У відзиві військова частина НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні позову. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) від 15.07.2022 №1951-ОС позивача виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.
Позивач звернувся до суду з вимогою визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування індексації та зобов`язати нарахувати індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 25.07.2022 з урахуванням вимог абзаців 4 - 6 пункту 5 Порядку №1078.
Із змісту довідки-розрахунку про індексацію №240-М від 20.06.2023 встановлено, що з березня 2018 по липень 2022 відповідач не нараховував позивачу індексацію грошового забезпечення із урахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078. Відповідач нараховував індексацію грошового забезпечення виходячи з місяця підвищення доходів березня 2018.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у цій справі від 18 грудня 2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.20.24, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 29.12.2025 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі № 560/12915/23 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №560/10945/22 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.07.2022 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання вимог рішення суду відповідач здійснив нарахування та виплату, зокрема, індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.07.2022 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, де підвищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 визначив у розмірі 4337,26 грн., яке було різницею, що склалась у лютому/березні 2018 (11448,30 грн. - 7111,04 грн. = 4337,26).
Вирішуючи спір, суд виходить з такого.
З 01 грудня 2015 в абзацах 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувались з 1 грудня 2015 до 1 квітня 2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково вказує на те, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
З системного аналізу пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковою для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалась у березні 2018. Якщо ця умова дотримана, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Розмір підвищення доходу у березні 2018 визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 та сумою грошового забезпечення в січні 2018. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078). Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078). Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалась у березні 2018, це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 у справі №420/11424/21 та від 09 травня 2023 у справі №400/12702/21.
Судом встановлено, що розрахунковим періодом є період березень 2018 - липень 2022. Прожитковий мінімум на 01.03.2018 становить 1762 грн. Коефіцієнт приросту індексу споживчих цін за березень 2018 становить 253,3%. Розмір грошового забезпечення за лютий 2018 - 7 111,04 грн., за березень 2018 - 11 448,30 грн. Розмір підвищення становить 4 337,26 грн., отже можлива індексація вираховується так: 1762 х 253,3% = 4 463,15 грн. Інтервал підвищення окладів не змінювався у спірний період, отже індексація нараховується щомісяця. Індексація - різниця розраховується шляхом зменшення повної суми можливої індексації на фактичне підвищення доходу. 
Сума можливої індексації за формулою абзацу 5 п. 4 Порядку № 1078 визначається як: прожитковий мінімум помножити на приріст ІСЦ% ( 1 762 грн. х 253,3% =4463,15 грн.) 
Різниця між можливою індексацією та підвищенням доходу розраховується так: 4 463,15 - 4 337,26=125,89 грн., що є арифметично правильним розрахунком індексації-різниці за березень 2018. 
З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену зокрема у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, право особи на індексацію-різницю виникає у разі, коли підвищення доходу в місяці підвищення доходу є меншим або рівним за суму можливої індексації. У такому разі розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації та розміром підвищення доходу. На підставі цього підходу у березні 2018 підвищення доходу позивача становило 4 337,26 грн., що не перевищує можливу індексацію 4463,15 грн. Зважаючи на це, математична різниця 4 463,15 - 4 337,26 = 125,89 грн. є саме тією сумою індексації-різниці, яка належить позивачу за березень 2018 та подальші місяці до наступного підвищення окладів або дати звільнення.
До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд також у постановах від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 09.05.2023 у справі № 400/12702/21, а також Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19 червня 2024 у справі 560/21458/23.
З огляду на зазначене, 125,89 грн. є належною сумою індексації-різниці за березень 2018 і є правильним способом визначення індексації-різниці відповідно до Порядку № 1078 та практики Верховного Суду. Відтак відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю щомісяця у розмірі 125,89 грн. за кожен місяць спірного періоду (березень 2018 - липень 2022) до наступного підвищення окладів або дати звільнення. Загальна сума індексації-різниці за період березень 2018 - липень 2022 становить 6 672,17 грн. 
Що стосується вимоги про одночасну компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, суд встановив, що відповідач у відзиві не заперечує право позивача на отримання вказаної компенсації. Водночас, станом на цей час це питання не є спірним і у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не здійснить позивачу компенсацію сум податку після їх утримання з доходу, який підлягає виплаті. Зважаючи на це, ця вимога є передчасною.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.
Визнати необґрунтованим неврахування військовою частиною НОМЕР_1 вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 25.07.2022.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.07.2022 виходячи з величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078 (125,89 грн.)
У задоволенні решти вимог позову - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 березня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок