Суддя ОСОБА_1 

Справа № 644/7328/25 
Провадження № 1-кп/644/283/26 
17.03.2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі : 
головуючого судді - ОСОБА_1 , 
з участю серетаря ОСОБА_2 
прокурора- ОСОБА_3 
потерпілого- ОСОБА_4 
обвинуваченого- ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025221180000974 від 09.07.2025 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяс.Кірове Дзержинського району Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, має трьох неповнолітніх дітей, невійськовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично прожииває в АДРЕСА_2 ,, раніше судимого
- 06.10.2008 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 296 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 
-07.12.2011 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 24.09.2013 р. умовно - достроково звільнений на 10 місяців 16 днів;
- 24.02.2014 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70,71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.03.2020 року по кінцю строку відбування покарання.
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, 

В С Т А Н О В И В :

07.06.2025 року близько 15 год 30 хв. ОСОБА_5 , на дитячому майданчику біля будинку №29 по вул.Косарєва в м.Харкова на лавці побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та можливо спав, поряд з яким знаходився належний йому мобільний телефон «Fossibot F106 Pro»., після чого у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення цього мобільного телефону, належного ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись станом потерпілого, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав належний потерпілому мобільний телефон «Fossibot F106 Pro», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 5750 грн.
Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на суму 5750 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, про обставини інкримінованого кримінального правопорушення пояснив суду так, як викладено вище у вироку. Пояснив, що на вулиці біля ринку «Тракторозаводський» та «наливайки» помітив потерпілого, який лежав в стані сп`яніння та в крові, в неадекватному стані, а також побачив біля нього мобільний телефон та заволодів ним. З вказаного мобільного телефону він викликав швидку допомогу потерпілому, яка приїхала та забрала останнього, а мобільний телефон він залишив собі, а потім здав до ломбарду. Гроші витратив на свої нужди. В скоєному розкаюється, попросив вибачення у потерпілого та обіцяє відшкодувати шкоду.
Оскільки ніхто з учасників процесу не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, позиція обвинуваченого добровільна та істинна, суд, зі згоди всіх учасників процесу провів судове слідство в порядку ст.349ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Таким чином, оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і кваліфікує його дії за ст..185ч.4 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, наразі перебуває під адміністративним наглядом, не працює, джерел доходів не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, визнаний непридатним до військової служби та знятий з військового обліку за ст.5 а ( ВІЛінфікований), має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Висновок прокурора про наявність в діях обвинуваченого пом`якшуючої обставини, як щире каяття, суд вважає обґрунтованим.
ВС роз`яснив, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.
Обвинувачений хоча і не відшкодував шкоду, однак критично відноситься до скоєного, попросив вибачення у потерпілого, внаслідок чого потерпілий просив суд не позбавляти обвинуваченого волі та обмежитись мінімальним стягненням.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням ступеню тяжкості яке відповідно до ст..12 КК України є тяжким злочином, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої обставини, зважаючи на позицію сторони обвинувачення та думку потерпілого, суд вважає, щопокарання у вигляді позбавлення волі, але в мінімальних межах санкції, передбаченої ст..185ч.4 КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотання прокурором не заявлялось.
Цивільний позов не заявлявся.
Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати в сумі 228 грн.50к.грн.за проведення Харківським НДЕКЦ МВС України судово-товарознавчої експертизи покладаються на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі строком на 5 ( п`ять) років.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Харківського НДЕКЦ МВС України судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 2228 грн. 50 к.
Речовий доказ- диск з відеофайлом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження у прокурора залишити на зберігання там же.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд, а обвинуваченим- в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1