Справа № 359/302/26
Провадження № 3/359/553/2026

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
4 лютого 2026 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора Пономаренко Віти Володимирівни, адміністративний матеріал, що надійшли від управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань в Київській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
по відношенню до  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; учасник бойових дій; місце реєстрації: АДРЕСА_1 -в ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , -
в с т а н о в и в:
Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу з оборонно-мобілізаційної роботи виконавчого комітету Бориспільської міської ради, являючись посадовою особою місцевого самоврядування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп.»в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону №1700-VII , несвоєчасно 04.04.2024, без поважних причин, подавши щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАп. 
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Пояснив, що зазначену декларацію він подав невчасно через те, що подавав її вперше та звертався за допомогою в поданні до колег. В лютому місяці йому допомогли заповнити анкету, але не підписали її, а він думав, що вона подана. Коли йому повідомили про не подачу він відразу її підписав. Просив призначити покарання у виді усного зауваження. 
Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримала повністю та вказала, що  ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування згідно з пп. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", примітки до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, безумовно порушила вимоги ч. 1 ст. 45 та п. 2-1 Прикінцевих положень Закону, оскільки несвоєчасно, подала без поважних причин декларацію при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Просила визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції даної статті.
Суд, заслухавши пояснення прокурора та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвосчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави абомісцевого самоврядування, є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`сктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподаннів (без поважних причин)у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Законуу(тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальної відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України.
Суб`єкт правопорушення з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання. 
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного ї подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 4235 від 05.01.2026 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Так, будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі — Закон), несвоєчасно 04.04.2024, без поважних причин, подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функиій держави або місцевого самоврядувания, шорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рiк.
Так, обіймаючи посаду головного у спеціаліста у відділу оборонно-мобілізаційної роботи виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, будучи посадовою особою самоврядування 8 рангу, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. І ч. 1 ст. 3 Закону та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвосчасно 04.04.2024 без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік.
Розпорядженням Бориспільського міського голови від 04.05.2023 № 121-ОС «Про призначення ОСОБА_1 » останнього призначено на посаду головного спеціаліста відділу з оборонно-мобілізаційної роботи виконавчого комітету Бориспільської міської ради та взято до відома, що на день призначення йому присвосно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч, 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада головного спеціаліста відноситься до VІ категорії посад органів місцевого самоврядування.
Також, згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування є особа,сяка працює в органах місцевого самоврядування, масу відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Статтею другою Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посаловою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно- дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Отже, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу з оборонно- мобілізаційної роботи, с посадовою особою місцевого самоврядування. Згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону с, зокрема, посадові особи місцевого самоврядування. 
Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій стагті с особи, які відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Крім того, 12.10.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах восиного стану» (далі — Закон № 3384-ІХ) та з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю відновлено в повному обсязі.
Також, відповілно до пп. 1 п. 5 розділу II Порядку формування, велення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій державиу або місцевого самоврядування (далі — Ресстр), затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, щорічна декларація подасться у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така деклараціяохоплюе звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує рокув якому подається декларація.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати 3 питань, що належать до його компетенції обов` язкові до виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначсно у ч.5 ст. 12 Закону.
Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 щорічна декларація - декларація, яка подасться відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону (шороку), абз, 2 ч. 2 ст. 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)у період з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом № 1700-Vl можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації
Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати шорічну декларацію за 2023 рік, упродовж часу 00 год 00 хв 01.01.2024 по 23 год 59 хв 31.03.2024 ОСОБА_1 01.04.2024 порушив порядок, передбачений ст. 45 Закону. 
Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік ОСОБА_1 , подав лише 04.04.2024 о 11 год. 13 хв. тобто несвоєчасно без поважних причин.
Частиною І ст. 172-6 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ч. 1 ст. 172-6 п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений КУпАП, с формальним, оскільки не передбачае настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомліос протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності) Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупісю, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомив, що його безліяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконания функцій держави абом місцевого самоврядувания в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто с протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викривас себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвосчасне неполання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного ії подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, шо унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвосчасне подания декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Згідно зі ст. 68 Конституції Украіни кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів_ не_звільняє_ від оридичної відповідальності.
Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону, у тому числі вимог його ч. 2 ст. 45.
Поважних причин, які б перешкоджали вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 під час судового розгляду не встановлено.
Датою вчинення є несвосчасне подання декларації, коли суб`єкт декларування порушив порядок щодо обов`язку подання декларацій.
Місце вчинення правопорушення в даному випадку с невизначеним оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію через мережу Інтернет в будь-якому місці. Проте, враховуючи, що останній на дату вчинення правопорушення був суб`єктом декларування в Бориспільській міській раді, то місцем вчинення правопорушения слід вважати адресу зазначеної ради, а саме: Київська область, м. Бориспіль, вул. Киівський шлях, 72.
Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язанима із корупцією правопорушенням.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначними.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і своооди громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад указаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачас наслідків як обов`язкового елементу об`сктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.
Отже, відсутність суспільної шкодиу від адміністративного правопорушения, пов`язаного з корупцісю, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.
Вважаю, що у діях (бездіяльності) ОСОБА_1 наявні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності
Отже, доказів поважності причин неподання  ОСОБА_1 як суб`єктом декларування, у визначений законом строк, декларації особи пр. звільненні, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у судовому засіданні здобуто не було.
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1  вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки остання, при звільненні, будучи головним спеціалістом відділу ведення Державного реєстру, несвоєчасно подала декларацію, без поважних причин.
На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1   суддя виходить з наступного.
Відомості про те, що ОСОБА_1  раніше притягувався до адміністративної відповідальності в протоколі та матеріалах справи відсутні.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вчинене  ОСОБА_1 хоч і містить в собі усі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин вказане правопорушення не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна, будь-яких тяжких наслідків від вчиненого не настало. 
До обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, суддя, на підставі ст. 34 КпАП України, відносить щире каяття, а також те, що правопорушення  ОСОБА_1 вчинене ним вперше.
Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особу правопорушниці, обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, фактичні обставини вчинення правопорушення, а також те, що  ОСОБА_1  подав декларацію із запізненням, вжив заходи для належного виконання вимог законодавства, визнання своєї провини, внаслідок вчиненого тяжких наслідків не настало, шкоди державним чи суспільним інтересам завдано не було, що в свою чергу, значно знижує ступінь суспільної небезпеки даного правопорушення, у зв`язку з чим суддя дійшов висновку, що можливо  ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, оголосивши останній усне зауваження.
З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 36, ч.1 ст.172-6 КУпАП, 245, 247, 268, 280, ч.2 ст. 284 КУпАП, суддя –
Крім того,  ОСОБА_1  є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, тому є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
п о с т а н о в и в :
Визнати винним ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Звільнити  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - закрити.
Звільнити  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.
Постанова суду набрала законної сили ___________________.
Суддя : С.М. Вознюк