Справа № 161/951/26 
Провадження № 3/161/898/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк   19 лютого 2026 року 
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,
порушника ОСОБА_1 ,
захисника Міщук І.В.,
потерпілої ОСОБА_2 ,
свідків ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк справу № 161/951/26 за адміністративними матеріалами, які надійшли від ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця (згідно відомостей, зазначених у протоколі – безробітного), РНОКПП невідомий, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

15.01.2026 року на адресу суду від ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та категорично заперечив. Суду пояснив, що 09 cічня 2026 року він приїхав до будинку, який належить йому на праві приватної власності. Попросив колишню дружину, ОСОБА_2 відігнати автомобіль від воріт. В подальшому попросив звільнити кімнату, оскільки йому немає де ночувати. Кімната була зачинена на замок. Після прибуття поліції у відношенні нього був складений протокол за вчинення домашнього насильства економічного характеру. Протокол складався не в його безпосередній присутності.
Захисник, адвокат Міщук І.В. в судовому засіданні підтримала пояснення ОСОБА_1 , просила суд закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 09 січня 2026 року вона повернулася додому з роботи, була вдома з дітьми. О 21.30 годин приїхав колишній чоловік, почав погрожувати що викличе бульдозер та прибере автомобіль від воріт. Вона відігнала автомобіль, до будинку також зайшов батько колишнього чоловіка. ОСОБА_1 сказав звільнити будинок та що він буде жити в ньому з новою дружиною, знімав на телефон та в подальшому сказав звільнити кімнату. Повідомила також, що в будинку проживає з 2019 року. Неприязні стосунки з ОСОБА_1 виникли протягом 2024 року, та з тих пір ним систематично вчиняються протиправні дії щодо неї.
Допитані в якості свідків поліцейські СРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали, фактично, ідентичні пояснення, згідно яких 09 січня 2026 року вони отримали виклик на службовий планшет щодо факту вчинення домашнього насильства. Прибули на місце події, де перебували потерпіла з двома дітьми та кривдник з дружиною, та батьками. Встановили обставини події, ознайомились з відеозаписами з мобільного телефону та було прийнято рішення скласти у відношенні ОСОБА_1 протокол. Окремо інспектор СРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області Козак А.Ю. повідомив, що дійсно під час складання протоколу ОСОБА_1 встав та пішов з місця події. В подальшому повернувся та почав з`ясовувати на яких підставах був складений протокол.
Заслухавши пояснення порушника, захисника, потерпілої та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді адміністративного штрафу з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом при розгляді справи встановлено та підтверджується письмовими матеріалами справи, що 09 січня 2026 року, близько 21.20 годин, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання колишньої дружини, ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї домашнє насильство економічного характеру, а саме прибувши без попередження, сказав звільнити одну з кімнат до 09.00 ранку 10 січня 2026 року чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. 
Суд приймає до уваги факт прибуття ОСОБА_1 за місцем проживання саме ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 . Суд в ході розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не надає оцінку майновим спорам порушника та потерпілої. Однак суд беззаперечно констатує факт, що ОСОБА_1 станом на день вчинення дій, що ставляться йому у провину, фактично за вказаною адресою не проживає. 
Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 поставив вимогу звільнити кімнату приблизно о 21.20 годин 09 січня 2026 року, та встановив строк для виконання вимоги – до 09.00 годин 10 січня 2026 року. Фактично, змушував потерпілу ОСОБА_2 вчиняти дії на задоволення його житлових (економічних) потреб в нічний час.
З досліджених судом відеозаписів достовірно вбачається, що такі вимоги були висунуті ОСОБА_1 в категоричній манері, систематично повторювались та фактично носили характер чіпляння до ОСОБА_2 . 
Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 всі вчинені дії мотивував тим, що йому немає де ночувати. Однак, сам факт, що вимога була поставлена звільнити кімнату до 09.00 годин ранку наступного дня – свідчить, що ОСОБА_1 не мав реального наміру забезпечити себе місцем для ночівлі, та використовував цю обставину виключно з метою маніпулятивного надання обґрунтованості своїм протиправним діям.
ОСОБА_1 не був позбавлений можливості попередити про необхідність звільнити кімнату 09 січня 2026 року в денну пору доби, в тому числі засобами зв`язку. Однак останній свідомо обрав модель поведінки, згідно якої він з`явився за місцем потерпілої фактично в нічний час, в супроводі своїх родичів, не маючи наміру реально в ній ночувати.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
При цьому, судом не приймається до уваги зазначення інспектором СРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області Козаком А.Ю. в протоколі серії ВАД 428815 в якості потерпілих неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Оскільки фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 428815 не містить жодних відомостей щодо вчинення домашнього насильства у відношенні неповнолітніх дітей або в їх присутності. А за умови наявності таких обставин – діяння порушника підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Керуючись ч. 1 ст. 173-2, 245 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця (згідно відомостей, зазначених у протоколі – безробітного), РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді адміністративного штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 510 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця (згідно відомостей, зазначених у протоколі – безробітного), РНОКПП невідомий, на користь держави ((отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA 908999980313111256000026001); код класифікації доходів бюджету 22030106 судовий збір в сумі 665,60 гривень.
У разі несплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, з останнього підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, а саме в сумі 1 020,00 гривень, в порядку примусового виконання постанови.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду.
Скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Ковтуненко