УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/8144/25 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П. 
Номер провадження №33/4805/625/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2026 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 18.11.2025 близько 16 год. 40 хв. в м. Бердичеві по вул. Європейська, 47, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. При цьому, керуючи вказаним транспортним засобом в цей час та місці, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (б), п. 10.9 Правил дорожнього руху України.
Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачена ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Ковальчук А.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного. Послався на незаконність постанови в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, порушення норм процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.7, 245, 252, 280 КУпАП. Зазначає, що фактично відмова від проходження від огляду в медичному закладі спровокована сторонньою особою та працівниками поліції. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: 
- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №№ 760600, 755521 від 18.11.2026;
- роздруківкою тесту на стан алкогольного сп`яніння від 18.11.2025 № 1486, яка підписана ОСОБА_1 .. Результат огляду 2,54 проміле (а.с.2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1 з відміткою про згоду з результатами огляду;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2025;
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.11.2025;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про обставини вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 ;
- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, що міститься на диску, який приєднаний до матеріалів справи, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці дорожньо-транспортної пригоди. Результат 2,54 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, на огляді в медичному закладі не наполягав. Складені матеріали ОСОБА_1 підписав без зауважень.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
Вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», результат якого показав позитивну пробу 2,54 проміле, що значно перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015. Будь-яких зауважень щодо процедури проходження огляду, яка йому була попередньо роз`яснена працівниками поліції, і результату огляду водій не заявляв. 
Слід зазначити, що за змістом ч.3 ст.266 КУпАП, лише у разі незгоди особи, яка керує транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, спочатку дійсно не погоджувався з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеним на місці з використанням спеціального технічного засобу, але після того, як йому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі, повідомив, що з проведеним оглядом на місці він погоджується, на огляді в медичному закладі не наполягав.
Як вбачається з відеозапису 17:06:04 працівник поліції дістає спеціальний технічний засіб Драгер, пропонує ОСОБА_1 вибрати мундштук, перевірити його на цілісність. 17:07:20 ОСОБА_1 продуває прилад Драгер, який показав результат 2,54 проміле і з результатом не погоджується. Працівник поліції 17:08:15 пропонує ОСОБА_1 проїхати в лікарню. ОСОБА_1 чітко зазначає, що ні. Тоді в розмову починає втручатися стороння особа, яка була свідком ДТП, на що працівник поліції робить їй зауваження та зазначає, що вона заважає їм виконувати їх роботу, закликаючи її не втручатися в процес та не заважати водію. В той час ОСОБА_1 зазначає, що якщо показало, то я згоден 17:10:10.
Захист намагається змістити акцент на "спровоковану відмову" від поїздки до лікарні. Однак огляд водія вже відбувся на місці зупинки у встановленому законом порядку. Прилад зафіксував 2,54 ‰ алкоголю (що майже у 13 разів перевищує норму).  Водій не оскаржував цей результат під час процедури. Поліцейські, своєю чергою, вживали заходів для усунення перешкод з боку сторонніх осіб, працівники поліції діяли професійно: вони не лише не провокували водія, а й активно робили зауваження сторонній особі з метою припинення будь-якого втручання в процесуальні дії. Отже, склад правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується не "відмовою", а фактичним станом сп`яніння, зафіксованим сертифікованим приладом.
Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
В частині притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП постанова суду не оскаржувалась, тому судом апеляційної інстанції не переглядалась.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С.Рябенька