Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/7489/25
Номер провадження2/711/175/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року 
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Шульга А.В.
за участю:
позивача: ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката: Олексюк Н.М.
відповідача: ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Олексюк Назар Миронович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради (18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 170, ЄДРПОУ 37853141) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю.
Позовна заява мотивована тим, що 09 червня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що ВРАЦС м. Черкаси Черкаського МУЮ Черкаської області зроблено відповідний актовий запис № 632.
У шлюбі у сторін народились неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Протягом останніх кількох років між подружжям виникали сварки, суперечки, непорозуміння, які, подекуди переходили до особистих образ позивача з відповідачем. З березня 2024 року подружжя перестало проживати разом, так як спроби зберегти сім`ю були марними.
На даний час у відносинах подружжя взагалі відсутнє порозуміння та повага. Це спричинено тим, що останнім часом подружніх відносин, як таких, не існує.
Подружжя давно втратило інтерес один до одного, разом не проживають. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, в тому числі щодо виховання дітей та сімейного побуту. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.
Згідно із актом опитування сусідів від 20.06.2025 р. №1339 неповнолітня ОСОБА_4 , 2018 р.н. проживає із своєю матір`ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 . За вказаною адресою неповнолітня донька позивачки не зареєстрована, оскільки відповідач не надав на це згоди, що є свідченням того, що між сторонами існує спір стосовно місця проживання дитини.
Звертає увагу суду, що згідно висновку психологічного дослідження, проведеного 04.06.2025 р. психологом ОСОБА_5 , у малолітньої ОСОБА_4 , 2018 р.н. більша прихильність проявляється до матері, вона є для неї найбільшим авторитетом, а мати створює для неї найкращі умови життя та виховання, що підтверджується методами дослідження.
На його думку, визначення судом місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , 2018 р.н. з позивачкою відповідає інтересам дитини, продовжуватиме формуванню у неї стійких зв`язків із оточенням, близькими, друзями тощо.
Позивачка має постійне місце роботи, являється відповідно до виписки з ЄДРЮОФОП та ГО фізичною особою-підприємцем, має постійне місце роботи, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку 1-ї групи за 2024 рік має постійні та стабільні джерела доходів.
Просить шлюб, укладений 09 червня 2007 року між сторонами розірвати, позивачці залишити прізвище « ОСОБА_6 », визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_7 , 2018 р.н., з матір`ю по АДРЕСА_3 . Судові витрати покласти на відповідача.
19 серпня 2025 року ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, зобов`язано Орган опіки та піклування Черкаської міської ради надати суду висновок з приводу розв`язання спору.
09 грудня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.
Адвокат Олексюк Назар Миронович, який діє в інтересах позивача, в судовому засіданні зазначив, що сторони тривалий час разом не проживають, сімейних стосунків давно немає. На сьогоднішній день продовжувати шлюб на переконання його довірительки немає.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що заперечує проти задоволення позову в повному обсязі.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування ЧМР за дорученням Зубалій Наталія Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, надавши через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за її участі. Також зазначила, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду, з врахуванням найкращих інтересів дитини.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. 
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 632.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дитини.
З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.
Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.
Відносно позовної вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , 2018 р.н., з матір`ю, суд зазначає наступне.
Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 . В графі «батько» зазначено – ОСОБА_2 , в графі «мати» зазначено – ОСОБА_1 .
Відповідно до Свідоцтва на право власності на житло НОМЕР_5 від 04 березня 1999 року, позивачці на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 .
Як вбачається з Акту опитування сусідів № 1339 від 20.06.2025 року, затвердженого головним спеціалістом та заступником директора департаменту – начальником управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат департаменту соціальної політики, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .
У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.
За змістом норми статті 150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У відповідності до ч.1 ст.160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Імперативними приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.
У свою чергу відповідно до частин 2, 8, 9, 10 статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року закріплено, що держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.
Пунктом 1 статті 9 вищевказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Згідно ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
В матеріалах справи є Висновок органу опіки та піклування м. Черкаси про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 № 20215-01-21 від 03.10.2025, в якому зазначено, що «враховуючи згоду батька на проживання доньки разом з матір`ю, керуючись статтями 19,160, 161 СК України, п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 № 866, орган опіки та піклування м. Черкаси на даний час вважає за недоцільне визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в зв`язку з відсутністю спору між батьками про місце її проживання».
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18, провадження № 61-13690св20;від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, провадження № 61-1544св21; від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, провадження № 61-10115св23; від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, провадження № 61-5203св23).
Відповідно до матеріалів справи, проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матірю ОСОБА_1 повною мірою відповідає її інтересам. Будь-яких підстав вважати, що внаслідок проживання із матір`ю права дитини можуть бути порушені, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом рівності прав та обов`язків батька й матері щодо ОСОБА_4 , при цьому враховуючи інтереси дитини, а також те, хто з батьків виявляє більшу увагу і турботу про неї, її вік, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, суд приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
При цьому суд зазначає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.
Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1937 грн. 92 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, СК України, ст.ст.3, 4, 12,13, 76, 81, 89, 133, 206, 263, 264 , 273 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю – задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 09 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 632.
Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1937 грн. 92 коп.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 17 березня 2026 року.

Головуючий:	  	О.  Г.  Казидуб