Справа № 493/1064/25 
Провадження № 2/493/52/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року    м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі
ГОЛОВУЮЧОГО – СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ЖУКОВСЬКОЇ О.І.
ПОЗИВАЧА ОСОБА_1 
ПРЕДСТАВНИКА ПОЗИВАЧА АДВОКАТА ОСОКІНА С.Ю.
ПРЕДСТАВНИКА ВІДПОВІДАЧА АДВОКАТА ВРОНИ А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

16.06.2025 ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник – адвокат Осокін С.Ю., звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. (а..с.1-2).
Ухвалою судді від 17.06.2025 провадження у справі відкрите, постановлено розглянути справу в порядку загального позовного провадження, призначена справа до підготовчого судового засідання (а..с.15-16).
17.07.2025 від представника відповідача ОСОБА_3 – адвоката Врони А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.32-36).
Ухвалою суду від 10.10.2025 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.42).
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.10.2018 від придбав у ОСОБА_4 безрешетну зернодробилку за 33000 грн, яку з дозволу ОСОБА_3 та своєї матері ОСОБА_5 (яка на той час була дружиною відповідача) став зберігати на території належного їм нежитлового приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 .
25.01.2020 шлюб між його матір`ю ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 розірваний, відповідач не повертає позивачеві зернодробилку та протиправно утримує її в себе.
Тому позивач просить витребувати у відповідача зернодробилку та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов із наведених вище підстав.
Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відповідачу нічого не відомо про придбання позивачем зернодробилки та розташування її у нежитловому приміщенні відповідача, позивачем не надано доказів незаконного утримання відповідачем зернодробилки, існування цього майна, його ідентифікаційних ознак та відмов відповідача у його поверненні.
Тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. 
Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідка, оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Таким чином власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.
Згідно ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що її син ОСОБА_2 придбав зернодробилку за 33000 грн та помістив її на території нежитлового приміщення, належного відповідачеві та їй. Однак після розірвання шлюбу між нею та відповідачем останній не надає доступу їй та її сину на цю територію та не повертає зернодробилку.
З письмової розписки ОСОБА_4 від 28.10.2018 вбачається, що він продав ОСОБА_2 зернодробилку безрешетну за 33 тисячі грн. (а.с.3).
Відповідно до копії свідоцтва про народження та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_2 (а.с.4, 5).
З письмової заяви ОСОБА_4 від 23.02.2026, адресованої суду та засвідченої секретарем Піщанської сільської ради Подільського району Одеської області, вбачається, що він дійсно 28.10.2018 продав ОСОБА_2 зернодробилку за 33000 грн, про що він написав розписку. Також йому відомо, що на даний час ця зернодробилка знаходиться на території належного ОСОБА_3 нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_2 . (а.с.44).
Оцінюючи в сукупності надані позивачем докази, суд зауважує про відсутність будь-яких доказів, які б вказували на індивідуальну визначеність майна, що є предметом спору. 
Зазначення в письмовій заяві ОСОБА_4 про те, що йому відомо, що на даний час зернодробилка знаходиться на території належного ОСОБА_3 нежитлового приміщення, яке знаходиться в   АДРЕСА_3 , не узгоджуються із зазначеними в позові відомостями про її знаходження за адресою   АДРЕСА_4 , крім того ОСОБА_4 не був допитаний в судовому засіданні, так як стороною позивача зняте заявлене клопотання про його допит, що позбавило суд можливості з`ясувати істотні для справи обставини, зокрема, звідки ці обставини відомі ОСОБА_4 тощо.
Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_5 з огляду на її стосунки зі сторонами у справі, а саме, що вона є матір`ю позивача, натомість з відповідачем існує спір щодо спільного майна, який на даний час розглядається судом, про що в судовому засіданні повідомив представник позивача, тому вказаний свідок є зацікавленою особою, і її свідчення за відсутності інших об`єктивних доказів не можуть беззаперечно свідчити про обставини, повідомлені нею.
Таким чином позивачем не доведені обставини, на які він посилається як на підставу свого позову, належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, відповідно підстав для задоволення позову немає.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (ч.3 ст.141 ЦПК України).
Як визначено ст..133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст..137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У відзиві на позовну заяву, який є першою заявою по суті справи, поданою представником відповідача, заявлені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн, до відзиву додана Додаткова угода від 16.07.2025 до Договору про надання правової допомоги №178 від 11.12.2020, укладена між ОСОБА_3 та адвокатом Вроною А.В., згідно якої за надання правової допомоги за представництво у справі №493/1064/25 в Балтському районному суді Клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірі 25000 грн, а також квитанція №1394083 від 16.07.2025, згідно якої адвокатом отримана вартість послуги за договором №178 від 11.12.2020 в сумі 25000 грн (а.с.37).
В судовому засіданні представник позивача заперечував розмір витрат на правничу допомогу, заявлений представником відповідача, посилаючись на не співмірність його зі складністю справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить висновку про те, що заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу у 25000 грн не відповідає критеріям розумності та співмірності, враховуючи обсяг процесуальних документів, поданих у справі, тривалість участі у судових засіданнях, складності справи, тому виходячи з принципу співмірності та розумності, наявні правові підстави для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 387 ЦК України, ст. 81, 89, 137, 141, 158, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складене 06.04.2026 року.

СУДДЯ