ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 р.	Справа № 520/4752/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 03.12.25 у справі № 520/4752/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Харківській області 
про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив:
1) скасувати податкове повідомлення-рішення № 00654762410 від 20.11.2024 щодо податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, на суму 4990,57 грн;
2) скасувати податкове повідомлення-рішення № 00654752410 від 20.11.2024 щодо військового збору на суму 415,89 грн;
3) скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № 00641562410 від 13.11.2024 на суму 6337,50 грн в частині неправомірного донарахування 3939,16 грн;
4) скасувати рішення № 00641582410 від 13.11.2024 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасного ненарахованого єдиного внеску на суму 3168,75 грн в частині неправомірного донарахування 1969,58 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 адміністративний позов задоволено.
Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00654762410 від 20.11.2024 про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами у розмірі 4990, 57 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням на суму 3992, 45 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 998,12 грн.
Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №00654752410 від 20.11.2024 про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 415,89 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням на суму 332,71 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 83,18 грн.
Скасовано вимогу Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № 00641562410 від 13.11.2024 в частині донарахування ОСОБА_1 заборгованості у сумі 3939,16 грн.
Скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00641582410 від 13.11.2024 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 1969,58 грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 3875,90 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, з висновками, які не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно - правове обґрунтування вимог апеляційної скарги через викладення тексту норм, покладених в основу прийняття спірних рішень. Зазначає про їх неврахування судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.
За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Харківській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального права. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач - ОСОБА_1 , в період з 04.03.2021 по 14.07.2022 був зареєстрований як суб`єкт господарювання - фізична особа-підприємець. Здійснював основний вид діяльності за КВЕД: 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.
Перебував на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, Харківська ДПІ (м. Харків) як платник на спрощеній системі оподаткування ІІІ групи єдиного податку.
Співробітниками Головного управління ДПС у Харківській області в період з 30.09.2024 по 04.10.2024 на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, п.61.1 та 61.2 ст.61, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78. ст.79, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13, ч.16 ст.25, п.9-25 розділу VІІІ Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції Закону України від 09.11.2023 №3453-ІХ), у зв`язку з отриманням відомостей від державного реєстратора щодо припинення підприємницької діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), Наказу від 01.08.2024 за №3410-п, повідомлення від 02.08.2024 №540, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 04.03.2021 по 14.07.2022, повноти та своєчасності нарахування та сплати єдиного соціального внеску за період з 04.03.2021 по 14.07.2022, відповідно до затвердженого плану перевірки.
Висновки перевірки зафіксовано в акті від 11.10.2024 за №47531/20-40-10-07/ НОМЕР_1 (далі за текстом – акт перевірки), відповідно до яких установлено порушення ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, зокрема:
п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.164.3 ст.164, п.177.1. п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України в частині заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних за 2022 рік на суму 24887,61 грн;
п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.293.4 ст.293, п.295.4 ст.295 Податкового кодексу України в частині заниження суми єдиного податку до сплати в бюджет у сумі 599130,61 грн;
п.п.1 п.292.1 ст.292, п.п.2 п.293.3 ст.293, п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України в частині заниження суми єдиного податку до сплати в бюджет у сумі 472530,53 грн;
ст.163, ст.168, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині заниження військового збору до сплати в бюджет на загальну суму 2073,97 грн;
п.1 та п.2 ст.3 розділу ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в частині не проведення через реєстратор розрахункових операцій суми розрахункової операції.
За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області складено:
1) податкове повідомлення-рішення № 00654762410 від 20.11.2024 щодо податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, на суму 4990,57 грн (3992,45 грн - податкового зобов`язання, 998,12 грн - штраф);
2) податкове повідомлення-рішення № 00654752410 від 20.11.2024 щодо військового збору на суму 415,89 грн (332,71 грн - податкового зобов`язання, 83,18 грн - штрафу);
3) вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № 00641562410 від 13.11.2024 на суму 6337,50 грн;
4) рішення № 00641582410 від 13.11.2024 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасного ненарахованого єдиного внеску на суму 3168,75 грн.
Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач подав скаргу до ДПС України вiд 13.01.2025 за № 130125 (вх. ДПС № 2008/6 вiд 15.01.2025).
Рішенням ДПС України вiд 31.01.2025 за № 3025/6/99-00-06-02-01-06 вказану скаргу залишено без розгляду та повернуто в частині оскарження ППР від 20.11.2024 за №№ 00654762410 та 00654752410.
Також за результатом розгляду скарги рішенням ДПС України вiд 31.01.2025 № 2947/6/99-00-06-02-01-06 залишено без розгляду скаргу в частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоiмки) вiд 13.11.2024 за № Ф-00641562410 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасного ненарахованого єдиного внеску від 13.11.2024 за № 00641582410 ГУ ДПС у Харкiвськiй областi.
Скориставшись правом на оскарження зазначених рішень у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено правомірності спірних рішень в оскаржуваній частині, проте позивачем належними та допустимими доказами доведена їх протиправність.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та виходить з такого.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
За змістом статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами.
За приписами статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
Відповідно до п.п. 14.1.180 п. 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Пунктом 54.2 статті 54 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.
Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: 54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Згідно з п.п. 168.1.2, 168.1.5 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу та сплатити його до бюджету до або під час виплати доходу. У разі якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується, ПДФО необхідно перерахувати до бюджету в місячний термін, наступний за останнім днем місяця, в якому відбулося таке нарахування.
Відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5, 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.
Відповідно до пунктів 171.1, 171.2 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:
а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;
б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.
Згідно з пунктом 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Відповідно до п. п. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду.
Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
За приписами частини 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 за № 2464-VІ у разі, якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.
У разі звільнення або прийняття працівника на основне місце роботи протягом місяця, в якому нарахована заробітна плата за відпрацьований час не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, сума ЄСВ розраховується з фактично нарахованої заробітної плати незалежно від її розміру.
Верховним Судом у постановах від 07.02.2018 у справі №813/5787/15, від 14.05.2019 у справі №813/1632/16 викладено правову позицію, відповідно до якої контролюючий орган вправі визначити у податковому повідомленні-рішенні суму основного зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб лише у випадку, коли податковий агент порушив правила нарахування та декларування податку, тобто не нарахував або занизив у податковому розрахунку суми податку на доходи фізичних осіб. У випадку повного та достовірного нарахування та декларування податковим агентом сум податку на доходи фізичних осіб у податковому розрахунку контролюючий орган не вправі самостійно визначити такому платнику суму основного зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб.
Зазначена позиція у подальшому підтримана Верховним Судом у постанові від 16 лютого 2022 року, справа № 520/10904/19.
Як убачається з акта перевірки, в частині питання використання у діяльності праці найманих осіб установлено, що ФОП ОСОБА_1 у періоді з 04.03.2021 по 14.07.2022 здійснював підприємницьку діяльність з використанням праці найманих осіб, які були оформлені на посаду продавців продовольчих товарів.
В ході перевірки, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з заробітної плати відповідно до табелю обліку використання робочого часу за січень-лютий 2022 року та розрахункової звітності за січень – лютий 2022 року встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснено виплату заробітної плати за січень – лютий 2022 року найманим працівникам: ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_2 ); ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_4 ); ОСОБА_5 (податковий номер НОМЕР_5 ); ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_6 ), без нарахування та утримання податку на доходи з фізичних осіб в сумі 3992,45 грн., та військового збору в сумі 332,71 грн.
Згідно з базою ІКС «Податковий блок» встановлено, що податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою № 4ДФ та Додатків 1, 5 сум нарахованого єдиного внеску за І кв. 2022 року, ПП-ФО ОСОБА_1 до контролюючого органу не подано, що свідчить про неможливість встановлення нарахувань податку на доходи з фізичних осіб та військового збору за січень – лютий 2022 року, з виплаченої заробітної плати.
В ході перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску контролюючим органом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено єдиний соціальний внесок з сум виплаченої заробітної плати щодо найманих працівників: ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_2 ); ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_4 ); ОСОБА_5 (податковий номер НОМЕР_5 ); ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_6 ), на які нараховується єдиний внесок за січень 2022 року – 4003,74 грн; за лютий 2022 року – 2333,76 грн.
В ході проведення перевірки встановлено, що наймані працівники: ОСОБА_2 податковий номер НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 податковий номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 податковий номер НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 податковий номер НОМЕР_5 ; ОСОБА_6 податковий номер НОМЕР_7 станом на 14.07.2022 (кінець періоду, що перевірявся) ФОП ОСОБА_1 не звільнені. Про що свідчить неподання до контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою № 4ДФ та Додатку 1 сум нарахованого єдиного внеску і Додатку 5 щодо звільнених працівників за І кв. 2022 року.
Контролюючий орган також установив, що ФОП ОСОБА_1 занижено єдиний соціальний внесок з сум виплаченої заробітної плати за січень – лютий 2022 року.
Крім того, при перевірці, згідно з наданими ФОП ОСОБА_1 до перевірки документами, з урахуванням вчинених порушень, описаних у п. п. 2.4.3 п. 2.1 розділу ІІ Акту перевірки, здійснено виплату найманим працівникам заробітної плати, без нарахування та утримання військового збору за січень – лютий 2022 року в сумі 22180,28 грн., яка є об`єктом оподаткування військовим збором, чим порушено п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України та занижено військовий збір на суму 332,71 грн (22180,28 * ставка податку 1,5% = 332,71 грн).
Проте з копій копій наказів про прийом на роботу, заяв про прийом на роботу та звільнення слідує, що ОСОБА_5 працювала у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця продовольчих товарів з 11.08.2021 по 31.12.2021 р., ОСОБА_3 працювала у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця продовольчих товарів з 22.12.2021 по 03.02.2022, ОСОБА_6 працювала у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця продовольчих товарів з 06.10.2021 по 31.12.2021, ОСОБА_4 працювала у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця продовольчих товарів з 10.11.2022 по 11.01.2022, ОСОБА_2 працювала у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця продовольчих товарів з 26.06.2021 по 31.01.2022.
Зазначені докази спростовують твердження контролюючого органу про те, що наймані працівники: ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_2 ); ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_4 ); ОСОБА_5 податковий номер НОМЕР_5 ; ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_7 ) станом на 14.07.2022 року (кінець періоду, що перевірявся) ФОП ОСОБА_1 не звільнені.
На спростування висновків контролюючого органу позивачем до матеріалів справи також додано копії документів, котрі свідчать про повноту та правильність сплати ФОП ОСОБА_1 податку на доходи з фізичних осіб, єдиного внеску та військового збору.
Вказані обставини також підтверджуються копіями відомостей про виплату заробітної плати № 1 від 06.01.2022, № 2 від 11.01.2022, № 3 від 21.01.2022, № 4 від 31.01.2022, № 6 від 03.02.2022, № 8 від 07.02.2022, № 9 від 23.02.2022; копіями платіжних доручень №№ 295, 300, 301 від 11.07.2022 про виплату найманим працівника лікарняних та деталізованим розрахунком нарахованого та сплаченого ФОП ОСОБА_1 ЄСВ та ПДФО за січень-лютий 2022 року, копіями зведених розрахунків у електронному кабінеті платника податків ДПС України.
Також позивачем надано копії платіжних доручень щодо сплати податку з доходів фізичних осіб за січень-лютий 2022 року: № 276 від 11.01.2022 – 463,90 грн; № 280 від 20.01.2022 – 985,26 грн; № 284 від 31.01.2022 – 1641,88 грн; № 286 від 03.02.2022 – 290,96 грн; № 289 від 04.02.2022 – 123,16 грн; № 293 від 11.07.2022 – 154,63 грн; № 297 від 11.07.2022 – 252,00 грн; № 299 від 11.07.2022 – 273,20 грн.
Крім того, надано копії платіжних доручень про сплату військового збору за січень-лютий 2022 року: № 277 від 11.01.2022 – 38,66 грн; № 282 від 20.01.2022 – 82,11 грн; № 285 від 31.01.2022 – 136,82 грн; № 287 від 03.02.2022 – 24,25 грн; № 290 від 04.02.2022 – 10,26 грн; № 294 від 11.07.2022 – 12,89 грн; № 296 від 11.07.2022 – 21,00 грн; № 298 від 11.07.2022 – 22,77 грн.
Перелік копій платіжних доручень щодо сплати єдиного внеску за січень-лютий 2022 року: № 278 від 11.01.2022 - 566,99 грн; № 281 від 20.01.2022 - 1204,21 грн; № 283 від 31.01.2022 - 2006,75 грн; № 288 від 03.02.2022 - 355,62 грн; № 291 від 02.02.2022 - 150,53 грн; № 302 від 11.07.2022 - 188,99 грн; № 303 від 11.07.2022 - 308,00 грн; № 304 від 11.07.2022 - 333,91 грн.
Як убачається з наданих копій документів за січень-лютий 2022 року, працівникам позивача нараховано 22 180,28 грн (15 119,84 грн - за січень, 7060,44 грн - за лютий). Отже, сума податку на доходи найманих працівників підприємця за цей період дійсно складає 3992,45 грн, а військового збору – 332,71 грн.
Відповідно до банківських виписок ФОП ОСОБА_1 за вищезазначений період сплачено 4184,99 грн ПДФО та 348,76 грн військового збору за найманих працівників.
Стосовно єдиного внеску суд установив, що у п. 2.7.4. акту перевірки № 47531/20-40-24-10-07/ НОМЕР_1 від 11.10.2024 посадовими особами органу податкового контролю зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не в повному обсязі нараховано та сплачено єдиний внесок із заробітної плати працівників на загальну суму 6337,50 грн за січень-лютий 2022 року.
Водночас посадові особи контролюючого органу дійшли такого висновку без урахування факту звільнення у зазначеному періоді працівників ОСОБА_4 (Наказ № 1-к від 11.01.2022) та ОСОБА_3 (Наказ № 3-к від 03.02.2022), яким заробітна плата виплачувалась не за повний відпрацьований місяць, з урахуванням приписів ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Так, загальний дохід ОСОБА_7 за відпрацьовану частину січня 2022 року склав 2577,21 грн, а ОСОБА_3 за відпрацьовану частину лютого 2022 року – 2952,76 грн. Нараховані суми ЄСВ за цих працівників складають 566,99 грн та 649,61 грн відповідно.
Загальна сума доходу, виплаченого іншим працівникам позивача за січень-лютий 2022 року, складає 28 621,58 грн. Нарахований на ці виплати єдиний внесок становить 6296,76 грн.
Отже, відповідно до первинних документів ФОП ОСОБА_1 загальна сума нарахованого ЄСВ складає 7513,34 грн, з якої сплачено 5115,00 грн. Тобто заборгованість із відповідного виду обов`язкових платежів позивачем визнана частково на суму 2398, 34 грн.
Будь-яких фактів та доказів порушення позивачем правил нарахування та декларування ПДФО із заробітної плати за вказаний період, випадків не нарахування, некоректного нарахування, заниження або спотворення в іншій спосіб сум нарахованого податку, матеріали справи не містять.
Висновки відповідача про заниження позивачем суми військового збору спростовуються доказами, що містяться у матеріалах справи. 
Нарахування податковим органом платнику сум грошових зобов`язань з військового збору та єдиного соціального внеску ґрунтується на тих же висновках податкового органу, що й при нарахуванні податку на доходи фізичних осіб.
Оскільки правильність нарахування сум військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також вимога про сплату боргу № 00641562410 від 13.11.2024 та рішення № 00641582410 про застосування до позивача штрафних санкцій є похідними від правильності обчислення та сплати податку на доходи з фізичних осіб, то вказані вимога та рішення також підлягають скасуванню у частині встановлених сум сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням доданих до матеріалів справи доказів часткової сплати суми єдиного внеску та визнання позивачем законності донарахування на суму 2398,34 грн.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про невідповідність оскаржуваних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, та наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі № 520/4752/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено 27.03.2026