КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№ 22-ц/824/4590/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026року  місто Київ
справа № 201/13450/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.
за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Онасенка Олега Миколайовича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Проць Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Дім Квартал» про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Дім Квартал» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ТОВ «Новий Дім Квартал» на її користь сплачені нею кошти у розмірі 1 258 757,62 грн., з яких: 934 001 грн. - сплачені за договором №70 К-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 30 квітня 2021 року; 324 756,62 грн. - інфляційні збитки за період з 24 лютого 2022 року по 11 вересня 2024 року.
В обґрунтування вимог посилалася на те, що 30 квітня 2021 року між  ОСОБА_1 та ТОВ «Новий Дім Квартал» укладено договір №70 К-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, предметом якого була купівля майнових прав на об`єкт нерухомого майна, а саме:майнові права на 2-кімнатну квартиру, загальною площею 79,3 кв.м. 
Вказувала, що сторони погодили загальну суму договору №70 К-1 урозмірі  872 300 грн., що еквівалентно 31 434,23 доларів США. 
На виконання умов вказаного договору ОСОБА_1 , сплатила на рахунок ТОВ «Новий Дім Квартал» грошові кошти в сумі 476 440 грн. та сплатила кошти в сумі 457 561 грн. в рахунок оплати за майнові права на 2-кімнатну квартиру на рахунок ФОП ОСОБА_3 , що було ініційовано самим товариством, з метою уникнення податкових зобов`язань. 
Зазначала,що вона повністю сплатила за майнові права на квартиру в загальному розмірі 934 001 грн. 
Посилалася на те, що з початком повномасштабного вторгнення у ОСОБА_1 змінилися обставини та можливості по сплаті за договором №70К-1, у результаті, ТОВ «Новий Дім Квартал» направило на адресу ОСОБА_1 додаткову угоду № 1 від 11 липня 2024 року до договору №70 К-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 30квітня 2021 року. 
Вказувала, що не погодившись з певними умовами додаткової угоди №1 від 11 липня 2024 року, ОСОБА_1 направила ТОВ «Новий Дім Квартал» протокол розбіжностей від 13 липня 2024 року. 
Товариство не погодилось із вказаним протоколом розбіжностей та повідомило ОСОБА_1 про розірвання договору № 70К-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 30квітня 2021 року в односторонньому порядку та просило повідомити банківські реквізити позивача для повернення сплачених коштів. 
Зазначала, що починаючи з 24 лютого 2022 року ТОВ «Новий Дім Квартал» користувалося грошовими коштами ОСОБА_1  у загальному розмірі 934 001 грн., яка станом на 11вересня 2024 року не повернута. 
Посилалася на те, що вона в період часу з 24 лютого 2022 року по 11вересня 2024 року зазнала інфляційних збитків, які складають 324 756,62 грн. 
Вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у загальному розмірі 1 258 757,62 грн. на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на те, що спірні правовідносини стосуються замовлення будівництва житла для власних потреб.
У січні 2025 року ТОВ «Новий Дім Квартал» звернулося да суду з зустрічним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 на його користь: 23 822 грн. - штрафу відповідно до п.6.4 договору, 7919,07 грн. - 3% річних за не виконання грошового зобов`язання за договором, 38 666,69 грн.- інфляційних нарахувань.
В обґрунтування вимог посилалося на те, що несвоєчасне виконання договірних зобов'язань ОСОБА_1 спричинило збитки для ТОВ «Новий Дім Квартал».
Вказувало, що пунктом 6.4 договору сторони погодили, що у випадку прострочення покупцем платежу більше ніж на тридцять календарних днів, продавець вправі розірвати даний договір в односторонньому порядку, наслідком чого є його припинення з повернення покупцеві отриманих від останнього грошових коштів у відповідності до умов даного договору з утриманням штрафу у розмірі 5% від суми фактично сплачених коштів покупцем.
Вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 23822 грн.
Зазначало, що відповідно до ст.625 ЦК України товариство має право на стягнення з ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат за період з 23 травня 2024 року по 21 січня 2025 року.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 року первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ТОВ «Новий Дім Квартал» задоволено частково, проведено зустрічне зарахування грошових сум і стягнуто різницю в сумі 452 618 грн. з ТОВ «Новий Дім Квартал» на користь ОСОБА_1 .
Стягнуто з ТОВ «Новий Дім Квартал» на користь ОСОБА_1 4419,46 грн. сплаченого судового збору.
Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1  -  Онасенк о О.М.  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив:
змінити рішення в частині стягнення з ТОВ «Новий Дім Квартал» на користь ОСОБА_1 169 513,08 грн. понесених ОСОБА_1 інфляційних збитків за період часу з 24 лютого 2022року по 11вересня 2024року; 
стягнути з ТОВ «Новий Дім Квартал» на користь ОСОБА_1 169 513,08 грн. понесених ОСОБА_1 інфляційних збитків за період часу з 24 лютого 2022року по 11вересня 2024року;
стягнути на користь ОСОБА_1  понесені останньою судових витрат при розгляді позовної заяви в Обухівському районному суді Київської області в сумі 15140грн. та судові витрати з розгляду справи в Київському апеляційному суді в сумі 22710грн.
В обґрунтування вимог посилався на те, що станом на 23лютого 2022 року ОСОБА_1  сплатила за майнові права на двокімнатну квартиру 934 001грн. 
Вказував, що зпочатком повномасштабного вторгнення РФв Україну 24лютого 2022 року указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан, з подальшим продовженням було призупинено виконання зобов`язань за договором №70К-1, тобто настали форс-мажорні обставини передбачені розділом 9 договору №70К-1.
Зазначав, що у ОСОБА_1 змінилися обставини та можливості по сплаті за договором №70К-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру в гіршу сторону.
Посилався на те, що починаючи з 24 лютого 2022 року ТОВ «Новий Дім Квартал» користувалось грошовими коштами ОСОБА_1 , які станом на 11 вересня 2024 року не повернуті. Внаслідок інфляційних втрат, ОСОБА_1 в період часу з 24 лютого 2022 рокупо 11 вересняя 2024 рокузазнала інфляційних збитків, сума яких складає у загальному розмірі 324 756,62 грн.
Вказував, що виходячи з рішення Обухівського районного суду Київської області від 10жовтня 2025 року по даній справі, який визнав та підтвердив заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 476 440,00 грн., судмав би стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою інфляційні збитки, сума яких складає у розмірі 169 513,08 грн.
09 січня 2026 року від ТОВ «Новий Дім Квартал» до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість. 
Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції.
Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 року в частині проведення зустрічного зарахування грошових сум, стягнення різниці в сумі 452 618 грн. з ТОВ «Новий Дім Квартал» на користь ОСОБА_1 та стягнення з ТОВ «Новий Дім Квартал» на користь ОСОБА_1 4419,46 грн. сплаченого судового збору не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині незадоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Новий Дім Квартал» на користь ОСОБА_1 169 513,08 грн. інфляційних збитків за період часу з 24 лютого 2022 року по 11 вересня 2024 року.
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2021 року між ТОВ «Новий дім Квартал» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру №70 К-1 , відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомого майна - 2-кімнатну квартиру, проектний номер №1 , на 1-му поверсі в 1й секції, загальною проектною площею 79,3 кв.м, що розташована в третьому пусковому комплексі об`єкту капітального будівництва (друга черга будівництва), який знаходиться за адресою: територія 3-го мікрорайону в м. Обухів, Київської області. 
Вартість майнових прав відповідно до п.3.1. вказаного договору на момент його укладання складала 872300 грн., що еквівалентно 31434,23 доларам США, обчислено згідно офіційного курсу НБУ на день та час підписання даного договору. 
У п.3.2 сторони погодили, що оплата проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця згідно графіку до 22 травня 2024 року.
05 серпня 2024 року ТОВ «Новий Дім Квартал» направило на адресу ОСОБА_1 повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку через невиконання умов договору.
11 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Онасенко О.М. направив ТОВ «Новий Дім Квартал» згоду щодо розірвання договору купівлі-продажу, за умови сплати товариством на користь ОСОБА_1 сплачених коштів за майнові права на квартиру в сумі 934 001 грн. та інфляційних збитків у сумі 324 756,62 грн.
09 жовтня 2024 року ТОВ «Новий Дім Квартал» повідомило адвоката ОСОБА_1 -Онасенка О.М., що договір №70 К-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 30 квітня 2021 року було розірвано в односторонньому порядку на підставі п.6.4, повернення коштів буде здійснено в розмірі і терміни передбачені договором.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, представник позивача вказував на те, що виходячи з рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 року у даній справі, який визнав та підтвердив заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 476440 грн., суд першої інстанції мав би стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою інфляційні збитки у розмірі 169513,08 грн. за період з 24 лютого 2022 року по 11 вересня 2024 року.
Заперечуючи проти вказаних вимог, відповідач вказував на те, що на момент 24 лютого 2022 року договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру №70 К-1 від 30 квітня 2021 року був діючим і не розривався сторонами, однак з 18 лютого 2022 року ОСОБА_1 припинила виконувати грошові зобов`язання та здійснювати оплату за майнові права. Зазначав, що договір купівлі продажу майнових прав на квартиру №70 К-1 від 30 квітня 2021 року було припинено (розірвано) в односторонньому порядку з боку ТОВ «Новий дім Квартал» 09 жовтня 2024 року.Посилався на те, що в період з 24 лютого 2022 року по 11 вересня 2024 року обов`язку щодо повернення коштів за договором у ТОВ «Новий дім Квартал» не виникало, а одже неправомірним та необґрунтованим є вимога ОСОБА_1 , щодо нарахування інфляційного збільшення у вказаний період на суму 169513,08 грн.
Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 цього кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.
Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.
Тобто порушенням грошового зобов`язання є невиконання боржником обов`язку сплатити грошові кошти.
Згідно з ч.ч.3, 4 ст.653 ЦК Україниу разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, судом першої інстанції було встановлено, що  ОСОБА_1 здійснила лише часткову оплату за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру №70 К-1 від 30 квітня 2021 року в сумі 476 440 грн., останній платіж позивачем було здійснено 18лютого 2022 року.
Тобто  ОСОБА_1 порушила умови п.п.3.1., 3.2 договору №70К-1 купівлі продажу майнових прав на квартиру, оскільки здійснила прострочення платежів.
Договір купівлі продажу майнових прав на квартиру №70 К-1 від 30 квітня 2021 року було припинено (розірвано) в односторонньому порядку з боку ТОВ «Новий дім Квартал» 09 жовтня 2024 року.
Таким чином, в період з 24лютого 2022 року по 11 вересня 2024 року обов`язку щодо повернення коштів за договором у ТОВ «Новий дім Квартал» не було.
Встановивши, що стягнення оплати за договором не є наслідком порушення грошового зобов`язання відповідачем, оскільки відповідні дії вчиняються ТОВ «Новий дім Квартал» не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення коштів у зв`язку з розірванням договору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як оплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правові підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Новий Дім Квартал» про стягнення інфляційних втрат.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо відмови у стягненні інфляційних втрат. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 169 513,08 грн. за період часу з 24лютого 2022 року по 11 вересня 2024 року є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування в оскаржуваній частині колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Онасенка Олега Миколайовича - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2026 року.

Головуючий:

Судді: