УХВАЛА

07 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/5736/24 

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Вронської Г.О. - головуючої, Бенедисюка І. М., Васьковського О. В., Зуєва В.А., Кібенко О.Р., Малашенкової Т. М., Пєскова В.Г., Рогач Л. І., Чумака Ю.А., 

розглянувши матеріали касаційних скарг Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду (Шапран В.В., Андрієнко В.В., Буравльов С.І.)
від 23.09.2025

за позовом ОСОБА_1 

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк"

особа, яка подавала апеляційну скаргу: Центральне міжрегіональне управління ДПС України по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:
Історія справи
1. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1419 від 06.11.2023 "Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Айбокс Банк";
- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1553 від 05.12.2023 "Про задоволення вимог восьмої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Айбокс Банк".
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заява Центрального міжрегіонального управління ДПС України по роботі з великими платниками податків про задоволення кредиторських вимог № 9748/6/31-00-13-01-06 від 15.09.2023 не відповідає вимогам законодавства; Фонд гарантування вкладів фізичних осіб порушив порядок акцептування вимог кредиторів АТ "Айбокс Банк" в частині вимог Центрального міжрегіонального управління ДПС України по роботі з великими платниками податків та безпідставно включив вимоги останнього на суму 7 234 644 571,17 грн до восьмої черги реєстру кредиторів; податкові зобов`язання за спірними податковими повідомленнями-рішеннями (ППР), які включено до кредиторських вимог восьмої черги, виникли до початку процедури ліквідації банку, а вимоги за зобов`язаннями по сплаті штрафних санкцій не є такими, що пов`язані зі здійсненням ліквідації банку.
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі №910/5736/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025, позов задоволено.
4. Постановою від 24.06.2025 Верховний Суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 910/5736/24.
5. Центральне міжрегіональне управління ДПС України по роботі з великими платниками податків, як особа, яка не є учасником справи, але яка вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки, звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 910/5736/24 у порядку статті 272 Господарського процесуального кодексу України.
6. Ухвалою від 21.08.2025 Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження у справі № 910/5736/24 за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024.
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 апеляційне провадження у справі № 910/5736/24 за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник не є учасником даної справи, судом першої інстанції не було вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки, та, відповідно, він не наділений процесуальним правом на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 910/5736/24.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та стислий виклад позиції інших учасників справи
8. Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подали касаційні скарги, в яких просять оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
9. Касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 23.09.2025 у справі № 910/5736/24 порушив статті 73, 86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України.
10. Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків у касаційній скарзі зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 910/5736/24 визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.11.2023 № 1419 «Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Айбокс Банк», яке напряму стосується прав та обов`язків Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, адже стосується затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Айбокс Банк», а саме збільшення розміру кредиторських вимог восьмої черги на 7 234 644 571,17 грн шляхом включення до реєстру кредиторів Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
11. Касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неправильно застосував частину 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України та положення частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України.
12. У своїй касаційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає про те, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків перебуває у безпосередньому правовому зв`язку із Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, адже саме останнім приймались рішення щодо акцептування кредиторської вимоги заявника та здійснення її часткового задоволення. Фактично рішенням від 23.09.2024 у цій справі суд першої інстанції визнав кредиторські вимоги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків погашеними, а відтак рішення суду безпосередньо стосується прав та інтересів Центрального міжрегіонального управління ДПС України по роботі з великими платниками податків.
13. Позивач подав відзив на касаційні скарги, в якому просив залишити їх без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.
Підстави передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду
14. Ухвалою Верховного Суду від 04.12.2025 справу № 910/5736/24 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата).
15. Колегія суддів вважала за необхідне відступити від правового підходу щодо застосування пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, застосованого Верховним Судом у постановах від 11.09.2024 у справі № 910/5300/22, від 14.11.2024 у справі № 916/4088/23, від 15.01.2025 у справі № 910/15094/23, від 23.04.2025 у справі № 910/10935/24, від 24.06.2025 у справі № 910/5736/24, від 01.07.2025 у справі № 911/657/24, від 02.07.2025 у справі № 914/972/24.
16. Обґрунтовуючи існування підстав для передання цієї справи на розгляд Об`єднаної палати Верховний Суд в ухвалі від 04.12.2025 зазначив наступне.
17. У постанові від 24.06.2025 у цій справі № 910/5736/24 Верховний Суд, розглядаючи касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відхилив аргументи скаржників про наявність порушення норм процесуального права, передбаченого пунктом 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, щодо того, що суди прийняли рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, а саме Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Верховний Суд у постанові від 24.06.2025 у цій справі № 910/5736/24, застосовуючи приписи пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, виходив із можливості розгляду та надання оцінки Верховним Судом аргументам щодо прийняття рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, наведених скаржником, як особою, якої не стосується (не вирішувалось) питання, чи порушені її права, інтереси та/або обов`язки у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у справі.
18. Такий же правовий підхід щодо застосування пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України Верховним Судом застосовано у постановах від 11.09.2024 у справі № 910/5300/22, від 14.11.2024 у справі № 916/4088/23, від 15.01.2025 у справі № 910/15094/23, від 23.04.2025 у справі № 910/10935/24, від 01.07.2025 у справі № 911/657/24, від 02.07.2025 у справі № 914/972/24.
19. Водночас, існує інша практика, інший правовий підхід Верховного Суду щодо застосування пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.
20. Так, у постановах від 30.10.2024 у справі № 916/4921/23, від 11.02.2025 у справі № 908/3275/21, від 20.02.2025 у справі № 906/124/24, від 12.08.2025 у справі № 920/601/22 Верховний Суд у питанні щодо застосування положень пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України зазначав, що під час касаційного перегляду вказаних справ одним із доводів скаржників було те, що суд прийняв рішення про права, інтереси та обов`язки іншої особи, але не залучив таку особу до участі у справі, однак Верховний Суд відхилив наведені доводи скаржників, виснувавши про те, що скаржник не наділений повноваженнями представляти інтереси іншої особи у судах та замість такої особи вирішувати питання, чи порушені її права, інтереси або обов`язки, у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у справі.
21. Зазначене свідчить про існування різного правового підходу Верховного Суду щодо застосування пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України в аспекті можливості/неможливості розгляду та надання оцінки, надання висновків Верховним Судом аргументам щодо прийняття рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, наведених скаржником, як особою, якої не стосується (не вирішувалось) питання, чи порушені її права, інтереси та/або обов`язки у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у справі.
22. Постановляючи ухвалу від 04.12.2025 у цій справі про передання справи на розгляд Об`єднаної палати Верховний Суд вказав, що правовий підхід щодо застосування пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, застосований Верховним Судом у постановах від 11.09.2024 у справі № 910/5300/22, від 14.11.2024 у справі № 916/4088/23, від 15.01.2025 у справі № 910/15094/23, від 23.04.2025 у справі № 910/10935/24, від 24.06.2025 у цій справі № 910/5736/24, від 01.07.2025 у справі № 911/657/24, від 02.07.2025 у справі № 914/972/24, є помилковим, адже у випадку надання Верховним Судом оцінки та висновків, чи було судовими рішеннями порушено права, інтереси та/або обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, за наслідками розгляду касаційних скарг інших осіб (не тих, щодо яких постало таке питання), сам суд касаційної інстанції без участі таких осіб (які не були залучені до участі у справі) вже ухвалюватиме рішення про їх права, інтереси та (або) обов`язки.
23. З урахуванням наведеного колегія суддів вважала за необхідне відступити від правового підходу щодо застосування пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, застосованого Верховним Судом у вказаних вище постановах. 
Підстави повернення справи на розгляд колегії суддів
24. Перевіривши доводи, наведені колегією суддів Верховного Суду в ухвалі від 04.12.2025, Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для прийняття справи № 910/5736/24 до касаційного розгляду Об`єднаною палатою з огляду на таке.
25. Частиною другою статті 302 ГПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
26. В ухвалі від 04.12.2025 у цій справі колегія суддів зазначає про наявність різної практики у застосуванні Верховним Судом пункту 8 частини 1 статті 310 ГПК України щодо наявності /відсутності підстав розгляду касаційним судом питання про те, чи було судовими рішеннями порушено права, інтереси та/або обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, залежно від того, хто виносить таке питання на розгляд касаційного суду. 
27. Справу № 910/5736/24 передано на розгляд Об`єднаної палати з метою відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 910/5300/22, від 14.11.2024 у справі № 916/4088/23, від 15.01.2025 у справі № 910/15094/23, від 23.04.2025 у справі № 910/10935/24, від 24.06.2025 у цій справі № 910/5736/24, від 01.07.2025 у справі № 911/657/24, від 02.07.2025 у справі № 914/972/24, щодо можливості розгляду Верховним Судом аргументів стосовно прийняття рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, наведених скаржником, як особою, якої не стосується питання, чи порушені її права, інтереси та/або обов`язки у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у справі.
28. З огляду на це, Об`єднана палата звертає увагу, що питання про те, що таке рішення суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи (пункт 8 частини першої статті 310 ГПК України), а також чи підлягає рішення суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі, скасуванню судом касаційної інстанції лише за скаргою цієї особи, було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/5241/21.
29. Так, у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/5241/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що ухвалення судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, становить такий дефект правосуддя, виправлення якого суд вищої інстанції не може поставити в залежність від того, чи скаржиться на нього особа. Тож Велика Палата Верховного Суду виснувала, що повноваження скасувати судове рішення з направленням справи на новий розгляд, якщо суд нижчої інстанції прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 8 частини першої статті 310 ГПК України), суд касаційної інстанції здійснює незалежно від вимог та доводів касаційної скарги, а також незалежно від того, чи звернулась з касаційною скаргою особа, про права, інтереси та (або) обов`язки якої суд нижчої інстанції ухвалив рішення. 
30. Усуваючи неоднакове застосування положень пункту 8 частини першої статті 310 ГПК України та аналогічного пункту 8 частини першої статті 411 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.12.2023 у справі №707/157/22, про те, що ухвалення рішення про права, свободи, інтереси та обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, є самостійною та обов`язковою підставою для скасування судових рішень і для направлення справи на новий розгляд на підставі пункту 8 частини першої статті 411 ЦПК України, навіть у тому випадку, коли в касаційній скарзі такі доводи не наведені.
31. Відповідно, Велика Палата Верховного Суду відступила від протилежного висновку, викладеного у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2022 у справі № 569/20510/19, від 05.04.2023 у справі № 521/8184/20 про те, що скасування судових рішень на підставі пункту 8 частини першої статті 411 ЦПК України можливе саме за скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси, а також схожих висновків у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.09.2020 у справі №910/17662/19.
32. Таким чином, проблема розрізненості судової практики щодо застосування положень пункту 8 частини першої статті 310 ГПК України вже вирішена Великою Палатою Верховного Суду та сформульовано відповідний висновок, яким Велика Палата Верховного Суду відступила від протилежних висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 910/17662/19, де суд відхилив довід скаржника стосовно того, що суд прийняв рішення про права, інтереси та обов`язки іншої особи, але не залучив її до участі у справі, з огляду на те, що він не наділений повноваженнями представляти інтереси іншої особи у судах та вирішувати замість такої особи питання, чи порушені її права, інтереси або обов`язки у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у справі.
33. Враховуючи викладене, зважаючи, що Об`єднана палата не наділена повноваженнями відступати від висновків щодо застосування норми права, викладених в рішенні Великої Палати Верховного Суду, підстави для прийняття справи № 910/5736/24 на розгляд Об`єднаної палати відсутні, що зумовлює її повернення відповідній колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 235, 301, 302, 303, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду
ПОСТАНОВИВ:
Справу № 910/5736/24 за касаційними скаргами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Г. Вронська 

Судді І. Бенедисюк

О. Васьковський

В. Зуєв

О. Кібенко

Т. Малашенкова

В. Пєсков

Л. Рогач

Ю. Чумак