СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 року Справа № 480/4941/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазько С.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4941/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про визнання дій протиправними та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" (далі - відповідач), в якій просив:
- визнати протиправними дії або бездіяльність працівників ДУ Сумський слідчий ізолятор;
- скасувати постанову від 07.11.2023 як незаконну, невмотивовану.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач неодноразово звертався до адміністрації Державної установи "Сумський слідчий ізолятор", а також до Генеральної прокуратури із вимогами усунути порушення законодавства і перевести його до камери, де не здійснюється паління, однак його знову було поміщено до камери, де всі палять. 03.11.2023 в камері № 66, в якій позивач тримався на той час, виникла суперечка щодо паління та відсутності витяжної вентиляції, що призвело до конфлікту, в результаті чого 07.11.2023 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді тримання в карцері на 10 діб. З рішенням комісії позивач не погоджується, зазначає, що працівниками ДУ Сумський слідчий ізолятор не доведено наявності у діях позивача усіх ознак дисциплінарного проступку, що виключає можливість застосування до нього стягнення. Так, при накладенні стягнення оцінку надано лише матеріалам рапортів Гриценка, Шевченка, Просяника, які є зацікавленими особами.
Ухвалою суду від 13.06.2024 року позовна заява залишена без руху та наданий десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або докази сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.
У зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 13.06.2024 у десятиденний строк судом було повернуто позовну заяву ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2024.
Водночас, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 по справі № 480/4941/24 - скасовано. Адміністративну справу № 480/4941/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про визнання дій протиправними та скасування постанови направлено до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Справа повернулася до Сумського окружного адміністративного суду 25.02.2025.
Ухвалою суду від 28.02.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/4941/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що 06.11.2023 року комісією державної установи «Сумський слідчий ізолятор» складено висновок службової перевірки щодо конфліктної ситуації, яка відбулася 03.11.2023 в камері режимного корпусу № 66 державної установи «Сумський слідчий ізолятор». За результатами перевірки комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 спричинив конфліктну ситуацію. У зв`язку з цим начальником державної установи «Сумський слідчий ізолятор» винесено постанову про поміщення ув`язненого в карцер, згідно висновків якої своїми протиправними діями позивач порушив вимоги абзацу 3 пункту 2 глави 4 розділу І, абзац 14 пункту 3 глави 4 розділу І Правил № 1769/5 та ст.15 Закону України «Про попереднє ув`язнення». На підставі рішення дисциплінарної комісії від 07.11.2023 року позивачу, за злісне порушення режиму постановлено помістити до карцеру на 10 діб.
Представник відповідача зауважує, що позивачем самостійно визнано у своєму позові факт конфлікту між ним та співкамерниками. При цьому, начальником державної установи «Сумський слідчий ізолятор» винесено вмотивовану постанову про поміщення ув`язненого в карцер від 07.11.2023 року з підстав злісного порушення режиму тримання та дрібним хуліганством, що відповідає фактичним обставинам у справі та підтверджується належними доказами. З огляду на викладене, постанова про поміщення до карцеру від 07.11.2023, винесена відповідачем у відношенні позивача начальником державної установи «Сумський слідчий ізолятор», винесена з дотриманням приписів чинного законодавства України, а тому відсутні підстави визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови. Просив у задоволенні позову відмовити.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він з аргументами відповідача не погодився, наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що відповідач ані підтвердив, ані не спростував обставини щодо паління у не відведених для цього місцях. Також, твердження про самостійне визнання позивачем факту провокації конфлікту не відповідає дійсності, адже у своїх поясненнях він лише зазначав про обставини події, а не визнавав себе винним у вчиненні конфлікту. Крім того, вчинені позивачем дії не відповідають критеріям злісного порушення режиму, а отже підстав для застосування такого дисциплінарного стягнення як поміщення до карцеру на 10 діб у відповідача не було.
На підставі Указу Президента України від 13.12.2025 № 957/2025 "Про призначення суддів" та наказу голови Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 № 4-ОС "Про відрахування зі штату суду ОСОБА_2 у зв`язку з призначенням на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду", на підставі розпорядження керівника апарату від 12.01.2026 № 83 призначено повторний автоматизований розподіл судової справ № 480/4941/24.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 зазначену справу було передано на розгляд судді Сумського окружного адміністративного суду Глазьку С.М. 
Ухвалою суду від 13.01.2026 справу прийнято до провадження судді Глазька С.М., розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримається в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» як особа узята під варту на підставі Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-ХІІ від 30 червня 1993 року.
Судом було встановлено, що постановою про поміщення ув`язненого в карцер від 07.11.2023 року, було вирішено помістити ув`язненого ОСОБА_1 , 1988 року народження, у карцер строком на 10 діб.
Вказаною постановою було встановлено, що ув`язнений ОСОБА_1 допустив злісне порушення встановленого режиму тримання, яке полягає в створенні конфліктної ситуації із співкамерником, а саме 03.11.2023 близько 16-45, перебуваючи в камері № 66, створив конфліктну ситуацію із ув`язненим ОСОБА_3 . Прибувши до камери № 66, співробітники виявили, що вказаний ув`язнений намагався задушити співкамерника ОСОБА_3 , тримаючи його за шию. Відразу адміністрацією було оголошено вимоги припинити конфлікт та попереджено про застосування фізичної сили та спеціальних засобів, після чого ув`язнений ОСОБА_1 відпустив шию співкамерника ОСОБА_3 та припинив протиправні дії. В подальшому зазначених осіб було супроводжено до медичної частини для надання медичної допомоги. Даний ув`язнений своїми діями порушив абз.3 п. 2 гл. 4 розділу І, абз. 14 п. 3 гл. 4 розділу І Наказу МЮУ № 1769/5 від 14.06.2019 (а.с. 7).
Вказана постанова була винесена на підставі висновку службової перевірки щодо конфліктної ситуації, яка відбулась 03.11.2023 в камері режимного корпусу № 66 державної установи "Сумський слідчий ізолятор", від 06.11.2023, яким встановлено, що 03.11.2023 року близько 16 год. 45 хв. в камері режимного корпусу установи № 66 виникла конфліктна ситуація, а саме: сутичка. При проведенні перевірки було опитано осіб, які утримуються в камері режимного корпусу установи № 66, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . У ході опитування вказаних осіб встановлено, що 03.11.2023 року близько 16 год. 45 хв. ув`язнений ОСОБА_1 почав ініціювати конфлікт з іншими особами, які утримувалися в одній камері з ним, висловлюючи своє невдоволення діями працівників державної установи «Сумський слідчий ізолятор» та діями осіб, які утримуються разом з ним в одній камері. Після цього ОСОБА_1 почав нападати на співкамерника, який тримався з ним в одній камері - ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що останній не підтримує погляди позивача. 
Також під час проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово встановлював конфліктні ситуації зі співкамерниками. 
Згідно характеристики за час утримання в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» ув`язнений ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативного боку, при проведенні режимних заходів не одноразово виказував невдоволення діями працівників державної установи «Сумський слідчий ізолятор» намагаючись зірвати проведення вищевказаних заходів, при проведенні заходів профілактично-виховного характеру, порушував вимоги розпорядку дня та режиму тримання, а саме неодноразово отримував зауваження від молодших інспекторів відділу режиму охорони про те, що в нічний час не знаходився на своєму спальному місці, під час виведення з камери режимного корпусу на режимні заходи не одноразово демонстративно при пересуванні режимним корпусом не брав руки в положення «за спину». але після усного зауваження починав виконувати вищевказані вимоги. У взаємовідносинах з іншими ув`язненими (засудженими) конфліктний, провокує своїх співкамерників на конфліктні ситуації. З представниками адміністрації установи поводиться зухвало, не дотримується правомірних взаємовідносин. Починає виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи після усного зауваження. 
На підставі довідки старшого оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Сумський слідчий ізолятор» лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , ув`язнений ОСОБА_1 , на профілактичних обліках в установі не перебуває.
У своєму поясненні ув`язнений ОСОБА_1 , зазначив що 03.11.2023 він був на прийомі у прокурора та після чого прокурор відвідав камеру в якій утримується ОСОБА_1 та задавав питання щодо паління в камері. Після відвідування камери режимного корпусу №66 прокурором, на фоні поставлених питань між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , виник конфлікт. В ході опитування ув`язненого ОСОБА_1 стало відомо, що вищевказаний ув`язнений спровокував конфлікт з ув`язненим ОСОБА_3 та інші ув`язнені, які утримуються з ним в камері, намагались розмірити конфлікт та викликати на допомогу працівників державної установи «Сумський ізолятор».
Станом на 03.11.2023 до оперативного відділу державної установи «Сумський слідчий ізолятор» інформації щодо можливих конфліктних ситуацій у ув`язненого ОСОБА_1 , в камері режимного корпусу № 66 із співкамерниками, не надходило, що підтверджується довідкою старшого оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Сумський слідчий ізолятор» лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 .
Факт відсутності на тілі ув`язнених ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень підтверджується довідкою завідуючої Сумської міської медичної частини філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Сумській області ОСОБА_7 . 
На підставі вищевикладеного Комісія дійшла висновку, що ув`язнений ОСОБА_1 спричинив конфліктну ситуацію 03.11.2023 близько 16 год. 45 хв. в камері режимного корпусу № 66 державної установи "Сумський слідчий ізолятор" (а.с. 87-88) та прийняла рішення про накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді поміщення до карцеру на 10 діб (а.с. 6 зворотній бік).
Викладені у постанові від 07.11.2023 обставини підтверджуються рапортом старшого по корпусу 1 корпусного відділення відділу режиму і охорони ДУ "Сумський слідчий ізолятор" ОСОБА_8 , рапортом молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ "Сумський слідчий ізолятор" ОСОБА_9 (а.с. 7 зворотній бік, а.с. 8), поясненнями ув`язнених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а.с. 89-92).
Зокрема з пояснень ув`язненого ОСОБА_1 вбачається, що 03.11.2023 він знаходився на прийомі у прокурора для дачі пояснень щодо його скарги, після цього прокурор зайшов в камеру № 66, подивився на відсутню розетку і поставив питання, чи всі в камері палять, на що ОСОБА_10 відповів, що так, палимо по черзі. Після виходу прокурора з камери ОСОБА_10 почав обурюватися, чому прокурор прийшов в камеру, після того як ОСОБА_1 поставив йому питання, що ви палите разом, а ти розповідаєш по черзі. На що він одразу накинувся на ОСОБА_11 , настрибнув, так як ОСОБА_11 знаходився в сидячому положенні на своєму ліжку. Поки ОСОБА_11 однією рукою тримав ОСОБА_10 за шию, то Капін позаду тримав Головенка за ноги, після чого ОСОБА_12 побіг до дзвоника і викликав працівників СІЗО (а.с. 92).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупепреджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративний суд у відповідності до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства перевіряє законність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та Кримінальним процесуальним кодексом України.
Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.
Статтею 6 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що особи, які перебувають у місцях попереднього ув`язнення, мають обов`язки і права, встановлені законодавством для громадян України, з обмеженнями, що передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Не допускається надання будь-яких пільг чи переваг особам, які перебувають у місцях попереднього ув`язнення, залежно від їх расової, національної приналежності, ставлення до релігії, майнового стану, політичних поглядів та минулих заслуг.
Суд зазначає, що наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 №460/5 відповідно до статті 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», частини третьої статті 18 Кримінально-виконавчого кодексу України та з метою удосконалення окремих норм, що регламентують порядок і умови тримання осіб, які тримаються під вартою, і засуджених у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України.
Пунктами 1.1 та 1.2 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України передбачено, що ці Правила відповідно до Кримінального процесуального та Кримінально-виконавчого кодексів України, Закону України «Про попереднє ув`язнення» регулюють порядок і умови тримання у слідчих ізоляторах (далі - СІЗО) осіб, які тримаються під вартою, і окремих категорій засуджених до позбавлення волі.
Ці Правила обов`язкові для всіх СІЗО, установ виконання покарань, що виконують функції СІЗО, та дільниць СІЗО, створених на території установ виконання покарань.
Згідно з п.2 розділу 4 Правил № 1769/5 ув`язнені і засуджені зобов`язані: додержуватися розпорядку дня, встановленого в СІЗО, виконувати законні вимоги адміністрації СІЗО та персоналу СІЗО. Не здійснювати умисних дій, що загрожують життю і здоров`ю інших осіб, а також принижують їх гідність;
дотримуватися санітарно-гігієнічних правил, мати охайний зовнішній вигляд, постійно підтримувати чистоту в камері. Після підйому заправляти свої ліжка і здійснювати вологе прибирання камери (жилого приміщення);
бути ввічливими між собою, а також з адміністрацією СІЗО та персоналом СІЗО. вставати з ліжок, вітаючись з адміністрацією СІЗО і персоналом СІЗО, шикуватися в шеренгу під час проведення кількісних перевірок:
не вступати в суперечки з адміністрацією СІЗО та персоналом СІЗО, не принижувати їх гідність, не перешкоджати виконанню ними своїх обов`язків. На вимогу адміністрації СІЗО та персоналу СІЗО повідомляти свої прізвище, ім`я, по батькові;
дотримуватися тиші після сигналу «Відбій» та норм шуму протягом дня, а також правил поведінки і чистоти у двориках для прогулянок;
дбайливо ставитися до інвентарю, обладнання та іншого майна СІЗО, дотримуватися правил пожежної безпеки, а також безпеки під час поводження з електроприладами;
за призначенням персоналу СІЗО чергувати в камері по черзі.
Згідно з п. 3 розділу 4 Правил № 1769/5 ув`язненим і засудженим забороняється:
порушувати правила поведінки та правила тримання під вартою; без дозволу персоналу СІЗО виходити з камер та інших приміщень режимних корпусів;
порушувати лінію охорони та встановлені межі СІЗО; чинити опір законним діям персоналу СІЗО, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших ув`язнених і засуджених;
продавати, дарувати або відчужувати в інший спосіб на користь інших осіб, які тримаються в СІЗО, предмети, вироби і речі, що перебувають в особистому користуванні;
відбирати речі та предмети в інших осіб;
перегукуватися і перестукуватися, а також встановлювати в будь-який інший спосіб зв`язок з особами, які перебувають в інших камерах, а під час прогулянки - з особами, які перебувають у сусідніх двориках;
викидати будь-які предмети з вікон, перебувати на підвіконні, закривати наглядові вічка у дверях і стінах камер;
порушувати цілісність підлоги, стелі, стін, дверей, решіток, робити на них будь-які написи і помітки, псувати книги та інші предмети і речі, що видаються для користування у СІЗО, а також наклеювати, вивішувати будь- що на стіни, вікна, інвентар, що належить СІЗО;
завішувати спальні місця та мінятися ними без дозволу персоналу СІЗО; тримати та розводити тварин (засуджені, залишені у СІЗО для роботи з господарського обслуговування, можуть тримати тварин з дозволу адміністрації СІЗО);
користуватися будь-якими саморобними електроприладами, без дозволу персоналу СІЗО самостійно проводити будь-які ремонтні роботи в камері;
виготовляти, зберігати і користуватися предметами, речами, напоями та речовинами, забороненими для передавання ув`язненим і засудженим, а також для користування та зберігання при собі;
грати в карти, а також інші азартні ігри з метою одержання матеріальної вигоди, а також організовувати їх;
заподіювати собі або іншим особам тілесні ушкодження, у тому числі за допомогою іншої особи, а також завдавати умисної шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від виконання встановлених обов`язків;
порушувати встановлений порядок проведення побачень, надсилання листів, скарг і заяв;
курити у не відведених для цього адміністрацією СІЗО місцях; вживати у присутності адміністрації СІЗО, персоналу СІЗО та інших осіб, які відвідують СІЗО, нецензурні та жаргонні слова;
наносити собі або іншим ув`язненим чи засудженим, які перебувають у СІЗО, татуювання.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про попереднє ув`язнення» до осіб, взятих під варту, які порушують вимоги режиму, адміністрація місця попереднього ув`язнення може застосовувати такі заходи стягнення:
попередження або догану;
позачергове залучення до прибирання приміщення.
Особи, взяті під варту, які злісно порушують вимоги режиму, за мотивованою постановою начальника місця попереднього ув`язнення можуть бути поміщені до карцеру на строк до десяти діб, а неповнолітні - на строк до п`яти діб. Поміщення до карцеру не повинно поєднуватися з погіршенням встановлених норм харчування.
Розділом 6 «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби» визначено порядок застосування заходів заохочення і стягнення до ув`язнених і засуджених.
Так, про виявлене порушення вимог режиму посадовою особою СІЗО складається вмотивований рапорт, який подається на розгляд адміністрації СІЗО. Облік таких рапортів здійснюється у журналі обліку рапортів про порушення ув`язненими і засудженими встановленого режиму тримання (додаток 24), що зберігається у черговій частині СІЗО.
При призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка ув`язненого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення щодо суті проступку. Заходи стягнення мають відповідати тяжкості і характеру провини. Не допускається застосування стягнень, що навмисно завдають особам, яких тримають під вартою, фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.
Стягнення може бути накладено у строк, що не перевищує десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її завершення, але не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення проступку. Накладене стягнення виконується негайно або не пізніше одного місяця з дня його винесення.
Стягнення у вигляді поміщення до карцеру накладається за вмотивованою постановою про поміщення ув`язненого у карцер, винесеною начальником СІЗО або особою, яка виконує його обов`язки (додаток 26). Постанови про накладення дисциплінарного стягнення оголошуються ув`язненим (засудженим) під підпис та разом з матеріалами перевірки долучаються до їх особових справ.
Відповідно до п. 7.1 та 7.2 розділу 8 Правил внутрішнього розпорядку ув`язнені та засуджені, які злісно порушують вимоги режиму, можуть бути поміщені до карцеру чи дисциплінарного ізолятора, переведені до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строки, передбачені статтею 15 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та статтями 54, 68, 132 КВК.
Злісним порушенням режиму тримання є вживання ув`язненим або засудженим спиртних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин чи інших одурманюючих засобів; виготовлення, зберігання, придбання, розповсюдження інших заборонених предметів, участь у настільних, азартних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинення дрібного хуліганства; систематичне ухилення від лікування захворювань, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб.
Дрібне хуліганство - вживання ув`язненими або засудженими нецензурної лайки у присутності інших ув`язнених і засуджених, адміністрації СІЗО, персоналу СІЗО та осіб, які відвідують СІЗО, образливе чіпляння до них, а також інші подібні дії, що порушують вимоги режиму тримання, встановлені законодавством обов`язки громадян та посягають на права і свободи, честь і гідність інших осіб.
Суд зауважує, що у своїх поясненнях, наданих під час перевірки, ОСОБА_1 зазначив, що в ході суперечки застосовував фізичну силу до співкамерника ОСОБА_3 , що відповідає ознакам дрібного хуліганства.
Крім того, факт участі ОСОБА_1 у конфлікті із застосуванням фізичної сили належним чином підтверджується матеріалами перевірки.
Суд не погоджується із твердженням позивача про те, що відповідач однобічно дослідив обставини події, надавши оцінку лише рапортам працівників СІЗО.
Матеріалами справи підтверджується, що під час перевірки конфліктної ситуації, яка мала місце 03.11.2023 в камері режимного корпусу № 66 ДУ "Сумський слідчий ізолятор", комісія дослідила не лише рапорти працівників СІЗО, а й відібрала пояснення у учасників конфлікту, в тому числі й у позивача, і врахувала їх при прийнятті рішення, яке стало підставою прийняття оскаржуваної постанови.
Посилання позивача на неспростування відповідачем факту паління у невстановлених місцях суд не бере до уваги, оскільки предметом спору у цій справі є правомірність дій і рішень щодо застосування дисциплінарного стягнення.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд зазначає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ст. ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи було встановлено що ОСОБА_1 своїми діями порушив Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби, його порушення, відповідно до вказаних правил було визнано злісним, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом поміщення у карцер, а отже, дії працівників Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» є правомірними та такими що відповідають вимогам закону.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про визнання дій протиправними та скасування постанови – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Глазько