Справа №442/1641/26 
Провадження №2/442/1074/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Дрогобицької міської ради Львівської області, в інтересах якої діє представник Кучма Тарас Ярославович, до ОСОБА_1 про повернення безпідставно збережених коштів, -
в с т а н о в и в:
03.03.2026 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить утримати з ОСОБА_1 на користь Дрогобицької міської ради безпідставно збережені кошти відповідачем у виді неоплаченої орендної плати у розмірі 205012,37 гривень, у тому числі з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - у сумі 3190,06 грн., а також трьох процентів річних від простроченої суми - 3312,13 грн., за користування земельними ділянками, які знаходяться на АДРЕСА_1 , без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї землі.
Свої вимоги мотивує тим, що на земельних ділянках комунальної власності №4610600000:01:007:0040, №4610600000:01:077:0039, №4610600000:01:077:0038, №4610600000:01:077:0037, №4610600000:01:077:0036, №4610600000:01:077:0035 на АДРЕСА_1 , згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 04.10.2024 року зареєстрував право власності на нерухоме майно, яке заходиться на цих земельних ділянках.
З 04.10.2024 ОСОБА_1 був зобов`язаний узаконити право користування цими земельними ділянками для обслуговування нерухомості, яка належить йому шляхом укладення договору оренди землі.
Станом на день подання позову ОСОБА_1 договір оренди земельних ділянок з Дрогобицькою міською радою не уклав.
Дрогобицька міська рада вважає, що у випадку використання відповідачем земельних ділянок без достатніх правових підстав, а також безпідставного збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за їх використання, необхідно застосовувати до спірних правовідносин саме нормативні положення статей 1212-1214 ЦК України, оскільки для кондиційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Вказує, що рішенням Дрогобицької міської ради від 09.07.2019 року № 1934 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Дрогобича» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дрогобича. Цим рішенням нова нормативна грошова оцінка була введена в дію з 1 січня 2020 року.
Управління майна громади подало розрахунок збитків у вигляді неотриманої орендної плати, які завдано Дрогобицькій міській раді відповідачем. Цей розрахунок проведено з врахуванням інформації фінансового управління Дрогобицької міської ради щодо надходження від орендарів орендної плати на р/р Дрогобицької міської ради за користування земельними ділянками, витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки названих вище земельних ділянок та нормативних актів.
Згідно розрахунку безпідставно збережені кошти відповідачем становлять 198510,18 гривень у виді неоплаченої орендної плати за користування земельними ділянками №4610600000:01:007:0040, №4610600000:01:077:0039, №4610600000:01:077:0038, №4610600000:01:077:0037, №4610600000:01:077:0036, №4610600000:01:077:0035 на АДРЕСА_1 за період 04.10.2024 по 29.07.2025 без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї землі.
Наголошує, що питання відшкодування збитків відповідачем було розглянуто на засіданні комісії по відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам. Про дату проведення засідання комісії відповідач був повідомлений листом від 17.07.2025 року № 3-24/4059, що підтверджується поштовою квитанцією. На засідання комісії відповідач не прибув.
Рішенням виконавчого комітету ДМР від 16.09.2025 року №264 затверджено акт про визначення безпідставно збережених коштів, які підлягають поверненню власнику землі від 29 липня 2025 року № 18/1-25. Рішення виконкому ДМР відповідачу направлено повідомлення № 566 від 18.09.2025 року, яким пропонували йому у 10 денний термін у добровільному порядку відшкодувати збитки.
Згідно довідки фінансового управління від 14.01.2026 року № 12 відповідач не відшкодував збитки в розмірі 198510,18 грн. Відповідачу повторно направлено повідомлення від 29.01.2026 року №74 з проханням в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки ДМР в розмірі 198510,18 грн. Відповіді на повідомлення Дрогобицька міська рада також не отримала.
На підставі цього, з метою захисту майнових прав та інтересів, а також відшкодування збитків, завданих безпідставним користуванням земельними ділянками комунальної власності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 04.03.2026 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу п`ятиденний термін з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви,/а.с.43-44/.
06.03.2026 позивачем усунуто недоліки позовної заяви,/а.с.46-54/.
09.03.2026 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача, /а.с.55/.
Ухвалою від 09.03.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 02.04.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення,/а.с.56/.
Дана ухвала направлялась сторонам по справі. Позивачем отримана в підсистемі «Електронний суд». Відповідачу поштова кореспонденція була направлена за встановленим місцем проживання, та була отримана ним особисто 17.03.2026,/а.с.58/.
Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 
Пунктом 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. 
Відтак, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано, відзиву на позовну заяву не подано.
Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Електронними матеріалами справи встановлено, що відповідно до витягів із Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, сформованих станом на 27.03.2025, земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 (кадастрові номери :№4610600000:01:077:0035, №4610600000:01:077:0036, №4610600000:01:077:0037, №4610600000:01:077:0038, № 4610600000:01:077:0039, №4610600000:01:077:0040 належить територіальній громаді м. Дрогобича, є комунальною власністю та є об`єктом для розміщення та експлуатації основних, підсобник і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №4610600000:01:077:0035, №4610600000:01:077:0036, №4610600000:01:077:0037, №4610600000:01:077:0038, №4610600000:01:077:0039, № 4610600000:01:077:0040 за адресою АДРЕСА_1 , договори оренди не обліковуються. Рішень щодо відчуження, надання у власність цієї земельної ділянки Дрогобицької міською радою Львівської області не приймалося, /а.с.21-38/.
Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, що знаходиться в електронних матеріалах справи, ОСОБА_1 є власником декількох об`єктів нерухомого майна на АДРЕСА_1 : 1) р.н. № НОМЕР_1 загальною площею 353,2 кв.м. – будівля складу літ «Г-1»; 2) р.н. № НОМЕР_2 загальною площею 247,6 кв.м. – будівля складу літ. «Є-1»; 3) р.н. № НОМЕР_3 загальною площею 687,4кв.м. – будівля гаражу літ. «Е-1»; 4) р.н. № НОМЕР_4 загальною площею 1401,9 кв.м. – будівля ремонтної майстерні із з/бетонним цехом літ. «Ж-1»; 5) р.н. № НОМЕР_5 загальною площею 44,6 кв.м. – будівля складу літ «Д-1»; 6) р.н. № НОМЕР_6 загальною площею 209,2 кв.м. – лісопильне відділення літ. «В-1»; 7)р.н. № НОМЕР_7 загальною площею -1217,6 кв.м. – деревообробний цех літ. «Б-1», 8) р.н. № НОМЕР_8 загальною площею 712,4 кв.м. – адміністративний корпус літ. «А-2».
Відтак, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням положень ст. ст. 12, 80, 83 ЗК України, земельні ділянки за кадастровими номерами №4610600000:01:077:0035, №4610600000:01:077:0036, №4610600000:01:077:0037, №4610600000:01:077:0038, №4610600000:01:077:0039, №4610600000:01:077:0040 на АДРЕСА_1 перебувають у власності територіальної громади міста Дрогобич, а тому діями відповідача - несплатою ним за користування земельною ділянкою плати за землю, Дрогобицькій міській раді Львівської області було завдано збитків.
На підтвердження грошової оцінки земельних ділянок позивачем долучено витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 22.07.2025. Згідно цих даних грошова оцінка земельних ділянок за кадастровим номером № 4610600000:01:077:0035 складає 646367,89 грн., №4610600000:01:077:0036 – 1967154,73 грн., №4610600000:01:077:0037 - 189970,01 грн., №4610600000:01:077:0038 - 2139042,03 грн., №4610600000:01:077:0039 - 2706628,24 грн., №4610600000:01:077:0040 – 713212,95 грн., /а.с.16-20/.
Відповідно до розрахунків сум збитків, складених управлінням майна громади виконавчих органів Дрогобицької міської ради, розмір збитків, завданих власнику землі за користування відповідачем за кадастровими номерами №4610600000:01:077:0035, №4610600000:01:077:0036, №4610600000:01:077:0037, №4610600000:01:077:0038, №4610600000:01:077:0039, №4610600000:01:077:0040 на АДРЕСА_1 , за період з 04.10.2024 по 20.07.2025 становить 198510,80 гривень. Розрахунок наявний в електронних матеріалах справи.
Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 16.09.2025 №264 затверджено Акт про визначення безпідставно збережених коштів, які підлягають поверненню власнику землі від 29.07.2025 №18/1-25, згідно якого комісією визначено безпідставно збережені кошти, які збережені ОСОБА_1 у виді неоплаченої орендної плати за користування земельними ділянками за кадастровими номерами №4610600000:01:077:0035, №4610600000:01:077:0036, №4610600000:01:077:0037, №4610600000:01:077:0038, №4610600000:01:077:0039, №4610600000:01:077:0040 на АДРЕСА_1 за період з 04.10.2024 по 29.07.2025 без достатньої правової підстави за рахунок власника цих земельних ділянок і які підлягають поверненню Дрогобицькій міській ради у розмірі 198510,18 грн.,/а.с.5-6/.
Відповідно до листа начальника Фінансового управління Дрогобицької міської ради, що знаходиться в електронних матеріалах справи, за період з 01.06.2022 по 20.05.2025 поступлень у формі платежів зі сплати орендної плати за земельні ділянки ОСОБА_1 – не здійснювалось.
Таким чином, з моменту виникнення права власності на майно у відповідача виник обов`язок не лише оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, а й сплачувати орендну плату за користування нею. Однак, відповідач зазначені обов`язки не виконав.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.
Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад.
За змістом статей 125 та 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю чи споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
Відтак, із виникненням права власності на об`єкт нерухомості, власник такого об`єкта не звільняється від обов`язку оформлення прав на земельну ділянку відповідно до законодавства.
Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата заземлю справляється відповідно до закону.
Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідачі не є ані власниками, ані постійними землекористувачами земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для них, як землекористувачів, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).
Таким чином, відповідач продовжує фактично користуватись земельною ділянкою без плати за землю.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч.1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними (правова позиція в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17).
Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).
Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язання. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Таким чином обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Обов`язком землекористувачів, згідно статті 96 Земельного кодексу України, серед іншого, є своєчасна сплата земельного податку або орендної плати.
Статтями 7, 140, 142 Конституції України та ст. ст. 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, функціонування якого гарантується державою, є рухоме і нерухоме майно, доходи міських бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.
Як визначено статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно зі статтями 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статтею 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного природоохоронного законодавства, використання і охороною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Частиною 5 статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпоряджання об`єктами права комунальної власності.
При цьому, враховуючи вимоги статті 19 Конституції України, територіальна громада м. Дрогобич, як власник спірних земельних ділянок делегує Дрогобицькій міській раді повноваження щодо здійснення щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.
Відповідно до положень статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (стаття 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Згідно зі статтями 10, 265 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком. Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже бюджет Львівської міської ради недоотримав значну суму коштів, яку мав би отримати від передачі земельної ділянки в оренду відповідачам.
Ненадходження коштів зі сплати орендної плати перешкоджає належному функціонуванню органу місцевого самоврядування, що порушує інтереси місцевого самоврядування. Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.
Недоотримання коштів у розмірі орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.
Відтак, внаслідок неотримання коштів місцевим бюджетом за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати порушуються інтереси територіальної громади м. Дрогобич.
Визначення позивачем суми безпідставно збережених коштів здійснювалося на основі належного і допустимого доказу - витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, тому суд вважає, що такий розрахунок є вірним.
Разом з тим, надати оцінку доводам відповідач суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. 
Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, з відповідача підлягає до стягнення сума боргу у розмірі 205012,37 гривень, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - у сумі 3190,06 грн., а також трьох процентів річних від простроченої суми - 3312,13 грн., за користування земельними ділянками, які знаходяться на АДРЕСА_1 , без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї землі
Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 4-5, 12, 76-77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Дрогобицької міської ради безпідставно збережених коштів відповідачем у виді неоплаченої орендної плати у розмірі 198510,18 гривень, за користування земельними ділянками за користування земельними ділянками кадастровий №4610600000:01:077:0040 площею 0,1195 га, кадастровий №4610600000:01:077:0039 площею 0,4535 га, кадастровий №4610600000:01:077:0038 площею 0,3585 га, кадастровий №4610600000:01:077:0037 площею 0,0374 га, кадастровий № 4610600000:01:077:0036 площею 0,3296 га, кадастровий №4610600000:01:077:0035 площею 0,1083 га, які знаходяться на АДРЕСА_1 , які знаходяться на АДРЕСА_1 , без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї землі, індекс інфляції за весь час прострочення - у сумі 3190,06 грн. та три проценти річних у сумі 3312,13 грн., а всього – 205012,37 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дрогобицької міської ради Львівської області судові витрати у виді судового збору в сумі 2662,40 гривень.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 02 квітня 2026 року.
Позивач: Дрогобицька міська рада Львівської області, ЄДРПОУ 04055972, адреса місцезнаходження – пл. Ринок, 1 м. Дрогобич Львівської області.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_2 .
Головуюча суддя Курус Р.І.