Справа № 449/1695/24 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2026 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
судді: Гуняк О.Я.
секретаря судових засідань: Подусівської Л.В.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: ОСОБА_2 , 
представника відповідача: Піта Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України”, третя особа ОСОБА_3 про припинення постачання газу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України”, третя особа ОСОБА_3 з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 144,т.1) та просила:
- зобов`язати ТОВ “Газорозподільні мережі України” припинити розподіляти природній газ, постачати природній газ, транспортувати природній газ до інших споживачів транзитом через садибу Водзінської- ОСОБА_4 , що за адресою: 
АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позову покликається на те, що вона є власницею будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Через її садибу транзитом подається газ до сусідньої садиби, що за адресою: АДРЕСА_1 . Звертає увагу суду на те, що 26 грудня 2023 року вона подала заяву до районного відділення “Газорозподільні мережі України”, у якій просила, припинити транзит газу через її садибу. 19.02.2024 року представники Перемишлянського районного відділення “Газорозподільні мережі України” перекрили постачання газу до сусідів через її подвір`я, поставили пломбу. Однак, 30.04.2024 року транзит газу відновився. Вважає, що оскільки через її садибу транзитом подається газ до сусідньої садиби, тому вона має право вимагати припинити це. Покликається на вимоги 
ст. 391 ЦК та просить позов задовольнити. 
Згідно поданої відповіді на відзив повідомила, що будинок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 колись були одним господарством, а ОСОБА_3 є її донькою. Тому, у 2013 році вона була замовником газифікації обох будинків. Покликається на те, що з 2016 року ОСОБА_3 зареєструвала право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що як вбачається із її заяви від 16.05.2013року, як доказ прав на газифікацію будинку АДРЕСА_2 , вона подала довідку із сільської ради. Вважає, що оскільки вона замовила цю послугу, з розподілу природнього газу, тому має право і відмовитися від такої послугу. Звертає увагу суду на те, що відносини, які виникли між сторонами мають приватноправовий характер, відсутні інтереси суспільства. ОСОБА_3 має право самостійно укласти з ТОВ “Газорозподільні мережі України” договір про отримання послуги розподілу природнього газу до свого будинку, із нею договір на транзит газу до інших споживачів через її земельну ділянку.
В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили такий задовольнити з мотивів викладених у ньому. 
Представник відповідача ТзОВ “Газорозподільні мережі України” - Піта Я.І., позов заперечив. 
Подав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки такий є безпідставним. Зазначив, що відповідно до глави 7 розділу IV Кодексу газорозподільних систем, визначено перелік підстав припинення газопостачання на будь-який об`єкт споживача, такий є вичерпним і не може тлумачитися розширено. Звертає увагу суду на те, що станом на сьогодні у ТОВ “Газорозподільні мережі України” відсутні будь-які правові підстави для припинення /обмеження газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача за адресою: АДРЕСА_1 . Покликається на те, що задоволення позовних вимог в частині припинення газопостачання суттєво впливатиме на права та інтереси третіх осіб, які проживають на суміжній земельній ділянці, а саме - ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , будинок якої підключений до газопостачання та які у разі зобов`язання відповідача припинити їм газопостачання, будуть позбавленні можливості отримувати газ для власних потреб, що є суттєвим порушенням прав таких осіб, особливо в зимовий період. 
Звертає увагу суду на те, що згідно робочого проекту газифікації житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 саме позивач ініціювала його газифікацію, була замовником всіх відповідних робіт. Зазначив, що на підставі заяви ОСОБА_1 , виконавчий комітет Великоглібовецької сільської ради надав згоду саме на проведення газифікації вказаного житлового будинку. Вважає, що її вимога щодо зобов`язання припинити розподіл природного газу, постачати природній газ, транспортувати природній газ до інших споживачів транзитом через її садибу суперечить її попередній поведінці. 
Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток.
Відповідно до ч.3 ст.223 ЦКК України, суд вважає за можливе розглядати дану цивільну справу за відсутності третьої особи, так як така належним чином була повідомленна про дату, час та місце розгляду справи. 
Дослідивши обставини справи, заслухавши думку сторін, представників, оцінивши в сукупності досліджені докази, вирішую спір в межах заявлених позовних вимог, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини
ОСОБА_1 є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата реєстрації 19.12.2016року, реєстраційний номер 1136263946233 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер:4623381800:10:002:0197, площею 0,1453га, дата реєстрації 19.12.2016року, реєстраційний номер 1135378746233 (а.с.14,т.1).
ОСОБА_3 є власницею будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_3 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата реєстрації 29.02.2016року, реєстраційний номер 878869546233 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 4623381800:10:002:0178, площею 0,1454га, дата реєстрації 29.01.2016року, реєстраційний номер 846527946233 (а.с.11-13,т.1).
Відповідно до ухвали Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.06.2025року , в порядку ст. 93 ЦПК України, Товариство з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” подано заяви свідка, заяви про видачу технічних умов від Водзінської - ОСОБА_4 , заяви на відновлення газопостачання, акту №33 від 19.02.2024р. на припинення газопостачання, акту №166 від 26.04.2024р. на відновлення газопостачання, проекту газифікації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , проекту газифікації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 181-220), згідно яких: 
- власником газорозподільної мережі ( в межах земельної ділянки, яка належить на праві власності Водзінській- ОСОБА_4 ), якою транспортується газ через садибу Водзінської - ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 до інших споживачів є ОСОБА_1 ;
- відповідач ТОВ “Газорозподільні мережі України” не є постачальником природного газу . Товариством надається послуга з розподілу природного газу для споживача за адресою: АДРЕСА_1 ;
- послуга з розподілу природного газу суміжній з ділянкою позивача здійснюється на підставі проекту газифікації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , акту відновлення газопостачання №№ 166 від 26.04.2024р., заяви споживача про відновлення газопостачання від 23 квітня 2024 року;
- наявний проект газифікації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 замовником виготовлення проекту за вказаною адресою є ОСОБА_1 ;
- створення доступу до об`єкту – це надання фізичної особи можливості виконання робіт, з доступом до місця здійснення таких робіт. Зацікавленні сторони - це особи, чиї права чи інтереси можуть бути порушенні внаслідок вчинення дій, про які просила позивачка (відрізка газової труби);
- згідно з наявної технічної документації, а саме – робочого проекту газифікації об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 в межах земельної ділянки позивачки наявні крани, якими може бути припинено/відновлено постачання природного газу до суміжного споживача природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ;
- згідно з актом №33 від 19.02.2024року, споживачці ОСОБА_5 (об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 було припинено газопостачання шляхом опломбування крану. Згідно з актом №166 від 26.04.2024р., споживачці ОСОБА_5 (об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 ) було відновлено газопостачання шляхом зняття пломби з вхідного крана. 

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).
У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Відповідно до ст.40 вказаного Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу є публічним.
Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.
Згідно із п. 4 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Згідно абз. 78 п. 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, (далі КГС) споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб. Відповідно до п.7 глави 3 розділу 6 КГС фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Cудом встановлено, що послуга з розподілу природного газу суміжній з ділянкою позивача здійснюється на підставі проекту газифікації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач - ОСОБА_1 ініціювала його газифікацію, була замовником виготовлення проекту за вказаною адресою та всіх відповідних робіт. На підставі заяви Водзінської- ОСОБА_4 , виконавчий комітет Великоглібовецької сільської ради надав згоду на проведення газифікації вказаного житлового будинку, про що свідчить заява на видачу технічних умов від 16.05.2013року (а.с. 198), робочий проект, технічні умови , довідка Великоглібовецької сільської ради від 16.05.2013р. №815 (а.с. 199-214). 
Третя особа - ОСОБА_3 користувалася послугами з газопостачання свого житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , а потім і з розподілу газу, сплачували рахунки, який транспортувався транзитом через садибу Водзінської- ОСОБА_4 , що за адресою : АДРЕСА_1 , що свідчить про дотримання нею умов договорів на розподіл природного газу, на час виникнення спірних правовідносин з Оператором ГРМ, які є чинними і підлягають виконанню.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в порядку ст.234 ЦПК України дала покази про те, що ОСОБА_3 являється її донькою. Через її будинок йде постачання газу до будинку її доньки, що за адресою АДРЕСА_3 . Вона особисто була замовником та проводила газ до будинку ОСОБА_3 , яка й згодом наполягала, щоб вона переоформила право власності на житловий будинок на її ім`я. Ці два будинки були одним подвір`ям. Вона почала будувати новий будинок для себе. Згодом, вирішила, що перепише його на доньку. Зверталася в газову службу з заявою щодо припинення газопостачання до будинку її доньки. Така була задоволена, постачання газу припинено. Однак, згодом, працівники газової служби без її дозволу, відновили постачання газу до будинку її доньки. В будинку ОСОБА_3 на даний час не проживає, там мешкають невідомі їй особи. Вона особисто проживає близько 20 року в у Польщі. Додому приїздить два рази в місяць. Вважає, що має право вимагати припинення постачання газу, до ОСОБА_3 через її садибу.

Відповідно до глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, 
Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПТЕСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;
2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:
відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;
5) розірвання договору розподілу природного газу;
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);
11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;
12) в інших випадках, передбачених законодавством.
За обставинами справи встановлено, що будинок що за адресою: АДРЕСА_1 був підключений до газопостачання з додержанням Правил, позивач ініціювала постачання природнього газу, транспортування природнього газу до споживачів транзитом через її садибу, що за адресою : АДРЕСА_1 . 
Враховуючи викладене відсутні будь-які правові підстави для припинення розподілу природного газу, постачання природного газу до житлового будинку, що за адресою : АДРЕСА_1 
Крім того, за змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною другою статті 16 цього Кодексу визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, що полягають у: визнанні права, визнанні правочину недійсним, припиненні дії, яка порушує право, відновленні становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміні правовідношення, припиненні правовідношення, відшкодуванні збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодуванні моральної (немайнової) шкоди, визнанні незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.У відповідності до положення статті 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно на власний розсуд.
З огляду на викладене, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року в справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).
Згідно із ч.2ст.386ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Зі змісту ст. 391 ЦК вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, в тому числі і тим, що перебуває у спільній частковій власності .
Втручання в систему газопостачання, якою на законних підставах користується власник ОСОБА_3 , призвело б до порушення їх прав і на доступ до газорозподільної системи.
На підставі наведеного, у задоволені позову Водзінської- ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України”, третя особа ОСОБА_3 про припинення постачання газу слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ: 
У задоволенні позову Водзінської- ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України”, третя особа ОСОБА_3 про припинення постачання газу – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України”, місцезнаходження: м. Київ, вул. Шолуденка,1,ЄДРПОУ 44907200.
Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Суддя  	О. Я. Гуняк