Справа № 709/535/26
3/709/250/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Чубай В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за
ч. 1 ст. 173-2 КУПАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 березня
2026 року серії ВАД № 983992 ОСОБА_1 24 березня 2026 року близько 22:00 у
АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство економічного характеру стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме обмежила право користування житлом, не відчиняла двері до будинку, внаслідок чого було завдано шкоди його психологічному здоров`ю. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена шляхом надсилання повістки про виклик SMS-повідомленням на особистий номер телефону, про що свідчить відповідна довідка.
Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом надсилання повістки про виклик повідомленням у додаток «Viber», про що свідчить відповідна довідка.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 8 листопада
2005 року в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1
ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 відомо про складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно неї, що підлягає розгляду судом, сама до суду не прибула, суд дійшов висновку про зловживання нею правами з метою затягування строків розгляду справи. 
Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 вважається такою, що сповіщена належним чином про судове засідання, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.
Дослідивши адміністративні матеріали, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає поверненню до ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Пункт 4 ст. 1 Закону "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає економічне насильство як форму домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні адміністративні матеріали містять, зокрема такі документи:
- протокол про адміністративне правопорушення від 24 березня 2026 року серії ВАД № 983992, де викладено обставини події, що мала місце 24 березня 2026 року за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовилася (а.с. 1);
- копію рапорту про надходження повідомлення на лінію 102, де зазначено про отримання виклику 24 березня 2026 року від ОСОБА_2 про те, що 24 березня 2026 року о 22:18 його дружина в стані сп`яніння не впускає його до будинку; виїзд СРПП та складення стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за
ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; винесення термінового заборонного припису стосовно останньої (а.с. 3);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 березня 2026 року, де потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що 24 березня 2026 року близько 22:00 його дружина ОСОБА_1 вчинила стосовно нього домашнє насильство, а саме виражалася нецензурною лайкою, та не впускала його до будинку
(а.с. 4);
- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 24 березня 2026 року про те, що 24 березня 2026 року близько 22:00 його дружина, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовлялася відчиняти йому двері будинку, які були зачинені, та виражалася на його адресу нецензурною лайкою (а.с. 5).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, і не може бути перекладений на суд.
У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення дії  ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , проте адміністративні матеріали не містять жодного належного доказу, який підтверджує наявність шлюбу між ними. При цьому особа, стосовно якої складено адміністративні матеріали, тобто ОСОБА_1 , та потерпілий ОСОБА_2 мають різні прізвища.
Водночас суд не в змозі самостійно з`ясувати та встановити вказані обставини внаслідок неявки сторін у судове засідання.
Судом визначається наявність події та складу правопорушення в межах обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно змінювати формулювання обвинувачення та збирати докази суд не може, оскільки перебере на себе функцію обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є неприпустимим. Тому без усунення зазначених недоліків розгляд справи є неможливим.
Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).
Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, а тому вважає за необхідне матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 173-2 КУпАП, повернути органу, який складав відповідний протокол для належного оформлення, а саме надання доказів щодо наявності шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 245, 251, 278 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення.
Постанова набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя           В.В. Чубай