16.02.2026 
ЄУН 389/3899/24
провадження №2/389/926/24

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Знам`янський міськрайонний суд 
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді - Українського В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Гой І.С. 
представника позивача - Цареградської О.А.
представника відповідача - Перемот О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в сумі 32806,19 гривень в межах вартості одержаного у спадщину майна та у розмірі, який відповідає її частці у спадщині.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.07.2019 позичальник ОСОБА_2 підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до умов заяви банком надано кредит у розмірі 26000 гривень зі сплатою 38% річних строком, відповідним строку дії платіжної картки. 14 грудня 2022 року позивачу стало відомо про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 Станом на день смерті боржника заборгованість за кредитом складає 32806,19 гривень, що складається з суми заборгованості за основним боргом 25999,03 гривень, процентів за користування кредитом 4081,88 гривень, комісії 0,19 гривень, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 523, 54 гривень, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів 94,81 гривень, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу 1790,71 гривень, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 316,03 гривень.
Спадкоємцем померлого є його сестра ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину в установленому законом порядку. Позивачем було направлено претензію кредитора до державної нотаріальної контори Кіровоградської області. Інформація про подальший рух такої претензії не відома, ніяких дій відповідачем вчинено не було, тож виникла необхідність звернення до суду.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідачі у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в їх задоволенні.
Суд, вислухавши пояснення сторін та представників, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
23.07.2019 ОСОБА_2 підписав заяву про приєднання (встановлення відновлюваної кредитної лінії) №8193854 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов заяви банком надано ОСОБА_2 кредит у розмірі 26000 гривень зі сплатою 38% річних строком, відповідним строку дії платіжної картки. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00037409845, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис №605.
Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором станом на станом на день смерті останнього, складає 32806,19 гривень, що складається з суми заборгованості за основним боргом 25999,03 гривень, процентів за користування кредитом 4081,88 гривень, комісії 0,19 гривень, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 523, 54 гривень, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів 94,81 гривень, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу 1790,71 гривень, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 316,03 гривень.
Відповідно до матеріалів спадкової справи заведеної Першою Знам`янської державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 3/2023, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася сестра ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні. Також АТ «Державний ощадний банк України» направлено до нотаріуса претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України до спадкоємця померлого позичальника ОСОБА_2 . До претензії додано рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №8193854 від 23 липня 2019 року в сумі 30108 гривень 47 коп.
Згідно з ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до ст.1216, ст.1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України.
Оскільки кредитні зобов`язання не включені до визначеного ст.1219 ЦК України переліку зобов`язань, які не входять до складу спадщини, тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, спадкуються спадкоємцями померлого позичальника – спадкодавця в загальному порядку, встановленому законом. 
Відповідно до ст.1281 ЦК України (в редакції на час смерті спадкодавця), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку ст.1282 ЦК України.
У цьому випадку позивач скористався своїм правом кредитора заявити вимогу до спадкоємців боржника через нотаріуса. Банку не було відмовлено у прийнятті такої вимоги кредитора.
Разом з тим, заборгованість за договором кредиту стягнута з ОСОБА_2 ще за життя, а саме рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2022 року в справі 389/1922/21 за позовом АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №8193854 від 23 липня 2019 року в сумі 30108 гривень 47 коп. 
Таким чином позивачем вже було реалізовано право на стягнення даної заборгованості , яке суд задовольнив, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог за цих підстав. На думку суду, саме в рамках виконання даного рішення суду і повинен позивач здійснювати захист своїх прав щодо стягнення заборгованості в рамках виконавчого провадження з правонаступників боржника.
На виконання рішення суду відкрите виконавче провадження №69133355. Постановою від 04.11.2022 виконавче провадження закрите на підставі п.3 частини першої статті 39, статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника, актовий запис про смерть №605 від 29.09.2022.
Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання (стаття 129-1). Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (частини друга та третя стаття 129-1 Основного Закону).
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. 
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.
Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України.
Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.
Виконавче провадження може бути тимчасово зупинене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» — до встановлення правонаступників або визначення майна померлого. Провадження закінчується відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо відсутні спадкоємці або майно, на яке можливо звернути стягнення.
Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Велика Палата Верховного Суду вважає, що вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.
У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок сплати заборгованості за кредитним договором №8193854 від 23 липня 2019 року в сумі 30108 гривень 47 коп, що належав спадкодавцю ОСОБА_2 за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.
Відтак процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим.
При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункт 101)).
У разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункти 78-79)).
Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 109)).
Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Про можливість застосування статей 1281, 1282 ЦК України на стадії примусового виконання рішення зазначено й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року в справі № 523/2357/20.У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Як Закон N 606-XIV, так і Закон № 1404-VIII передбачають обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво. При цьому невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
З огляду на викладене, оскільки позовних вимог про звернення стягнення на спадкове майно, як про це зазначено в статті 1282 ЦК України, позивач не заявляв, а своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором він уже реалізував і відповідно задоволення вимог у цій справі може призвести до подвійного стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, що є недопустимим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
При цьому, порушене право АТ «Державний ощадний банк України» в цьому конкретному випадку підлягає захисту шляхом заміни боржника виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення заборгованості з позичальника, яке набрало законної сили та перебувало на примусовому виконанні.
За правилами ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263, 264, 265, 273, 353 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Відмовити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії- Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Судовий збір залишити за фактично понесеним.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії- Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» місце знаходження м. Кропивницький вул. В. Панченка, 9 код ЄДРПОУ 09323408.
Відповідач ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складений 23 лютого 2026 року.

Суддя Український В.В.