ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Чайки С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Чернівецького районного суду міста Чернівців від 19 лютого 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 19 лютого 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 17000 гривень 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок.
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 27.01.2026 року о 03 год. 36 хв. у м. Чернівці по вул. Миру, 5, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився на місці зупинки транспортного засобу.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Чернівецького районного суду м. Чернівці від 19 лютого 2026 року та скасувати таку постанову, а справу щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ЄУНСП: 725/1020/26    Головуючий у І інстанції: Скуляк І.А.
НП: 33/822/148/26     Суддя-доповідач: Потоцький В.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивує тим, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи та не знав про ухвалення щодо нього судового рішення, у зв`язку з чим просить поновити пропущений строк.
В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував фактичні обставини справи і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували правомірність зупинки транспортного засобу під його керуванням.
Також указує, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння. Більше того, фактично на предмет наявності таких ознак його ніхто не перевіряв.
Уважає, що працівниками поліції не було дотримано процедури огляду на стан сп`яніння.
Посилається на те, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, однак працівники поліції не надали йому направлення на проходження такого огляду.
Заслухавши доводи адвоката Чайки С.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, доходжу такого.
Як вбачається з матеріалів справи судовий розгляд здійснений за відсутності ОСОБА_1 , доказів про належне сповіщення щодо часу та місця судового розгляду у справі, як і доказів того, що у передбачений законом 3-денний строк йому було надіслано копію постанови, немає.
Враховуючи дані обставини, строк на апеляційне оскарження постанови судді необхідно поновити як такий, що пропущений із поважних причин.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП серед іншого передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку, доведено повністю наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.
Зокрема, даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 576322 від 27.01.2026р., встановлено факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння в зазначеному місці та в зазначений у протоколі час, а також вказано на відмову останнього від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння (а.с.1).
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.
Водночас обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови, відмовився від огляду на стан сп`яніння в ЧОНД м. Чернівці (а.с.6).
Вищевказане підтверджується відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с.8 - диск).
Поряд з цим, дослідивши вказаний відеозапис, апеляційним судом не встановлено порушень вимог закону щодо підстав та порядку проведеного огляду, які були б підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення.
Отже, дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується доводів про те, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , то вони є безпідставні та спростовуються даними відеозапису, відповідно до якого поліцейські роз`яснили водієві причину зупинки - порушення правил ПДР, а саме те, що останній порушив вимоги знаку 5.16 ПДР (рух по смугах), та з крайньої правої здійснив поворот ліворуч, а у подальшому, у тому числі за це порушення, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6571620 від 27.01.2026 р. (а.с.4).
Щодо посилань ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності будь-яких ознак наркотичного сп`яніння і на їх наявність його ніхто не перевіряв, то вони також є безпідставними.
Відповідно до пункту 2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Як убачається з матеріалів справи, у поліцейського були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у нього було виявлено ознаки такого сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідала обстановці, розширені зіниці очей, які не реагували на світло, та підвищена жвавість мови. 
За таких обставин поліцейський мав законні підстави ініціювати ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до вимог зазначеної Інструкції.
Доводи ОСОБА_1 про ненадання йому копії направлення на проходження огляду є безпідставними, оскільки за наявності ознак наркотичного сп`яніння поліцейський зобов`язаний направити особу до найближчого закладу охорони здоров`я, при цьому законодавством не передбачено обов`язку поліцейського вручати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, копію направлення на огляд у заклад охорони здоров`я.
Саме по собі посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи окремої фіксації його відсторонення від керування транспортним засобом не є підставою для висновку про порушення встановленої законом процедури.
Інші доводи апелянта були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, але не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Отже, підсумовуючи викладене, районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом повністю враховано вимоги ст. 33 КУпАП.
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чернівецького районного суду міста Чернівців від 19 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду міста Чернівців від 19 лютого 2026 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького
апеляційного суду    В.П. Потоцький