МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2026 р.  	№ 400/11808/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Бульби Н.О. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 

за позовом	Приватного підприємства "РОВШАН",  вул. Океанівська, 32, кв. 76, м. Миколаїв, 54052, 	

до відповідача	Миколаївська міська рада,  вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54005, 	

про	визнання протиправним та скасування рішення від 30.01.2025 № 40/406,	

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "РОВШАН" звернулось до адміністративного суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, а саме просить визнати незаконним та скасувати рішення Миколавської міської ради від 30.01.2025 №40/406 «Про відмову ПП «Ровшан» у поновленні договору оренди землі від 02.04.2010 №7472 на земельну ділянку (кадастровий номер 4810136600:07:023:0037) площею 57 кв м для обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону по просп. Богоявленському, поблизу житлового будинку № 340.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач належним чином виконує свої обов`язки за спірним договором, продовжує використовувати спірну земельну ділянку та має намір далі нею користуватись, сплачуючи орендну плату.
Звернення позивача із заявою щодо поновлення договору оренди землі через ЦНАП ММР від 25.07.2023 було розглянуто по суті відповідачем лише 30.01.2025, що на думку позивача порушує місячний термін для розгляду такої заяви орендодавцем, а отже є підставою для скасування такого рішення відповідача.
Ухвалою суду від 14.11.2025 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач надав до суду відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечує повністю. Заперечення відповідача мотивовані тим, що вказаний спір не є публічно-правовим, а тому не може бути розглянутий за правилами адміністративного судочинства. Окрім того, відповідач зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення ним було враховано висновок департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 17.10.2024 №44284/12.02.18/24-2, відповідно до якого тимчасова споруда розташована з порушенням протипожежних норм, а саме пункту 5.4 ДБН В 2.2-23:2009 «Підприємства торгівлі».
Позивач надав до суду відповідь на відзив, просить позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що позивачем сумлінно виконуються умови договору оренди землі. Окрім того, позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною.
Також представник позивача зазначає, що неодноразово звертався до орендодавця із заявами про поновлення договору оренди землі, починаючи з 16.02.2016. Позивач вважає, що враховуючи норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
Позивач вважає, що рішення відповідача від 30.01.2025 №40/406 «Про відмову ПП «Ровшан» у поновленні договору оренди землі прийнято з порушення строку для ухвалення такого рішення, а отже є неправомірним та підлягає скасуванню.
Розглянувши позовні вимоги в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено наступне.
25.07.2023 ПП «Ровшан» через Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради була подана заява щодо продовження договору оренди земельної ділянки, яка була передана рішенням міської ради від 26.10.2000 за №23/31 для обслуговування торговельного павільйону з літнім майданчиком поблизу житлового будинку №340 по пр. Богоявленському.
Позивач також звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про визнання додаткової угоди укладеною (справа №915/217/25).
Як вказує позивач, саме під час ознайомлення з матеріалами справи в господарському суді йому стало відомо про оскаржуване рішення від 30.01.2025 №40/406 «Про відмову ПП «Ровшан» у поновленні договору оренди землі.
Таким чином, позивач вважає, що відповідачем не розглянуто звернення орендаря щодо продовження договору оренди землі у строки, визначені ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Як встановлено судом, позивач звертався з аналогічними позовними вимогами до Господарського суду Миколаївської області.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.08.2025 суд закрив провадження у справі, зазначивши, що даний спір має розглядатись в порядку адміністративного судочинства. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі також Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. 
Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи, що розглядається, виникнення спірних правовідносин у цій справі зумовлено незгодою позивача з рішенням Миколавської міської ради від 30.01.2025 №40/406 «Про відмову ПП «Ровшан» у поновленні договору оренди землі від 02.04.2010 №7472 на земельну ділянку (кадастровий номер 4810136600:07:023:0037) площею 57 кв м для обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону по просп. Богоявленському, поблизу житлового будинку № 340.
Суд зазначає, що в межах розгляду даного спору суд позбавлений можливості надавати оцінку господарським відносинам сторін в межах виконання договору оренди землі, а саме: встановлювати чи виконувались орендарем істотні умови договору, чи продовжує позивач використовувати спірну земельну ділянку та має намір далі нею користуватись, сплачуючи орендну плату тощо.
Щодо оцінки правомірності ухваленого відповідачем рішення від 30.01.2025 №40/406 «Про відмову ПП «Ровшан» у поновленні договору оренди землі, то суд звертає увагу позивача, що ухвалення такого рішення з порушенням визначеного чинним законодавством строку для ухвалення таких рішень не може бути єдиною підставою для його скасування.
Ухвалення суб`єктом владних повноважень рішення по суті за наслідками звернення є його виключною компетенцією, що не належить до повноважень суду. 
Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, заява позивача від 25.07.2023 була розглянуто по суті відповідачем з ухваленням за наслідками її розгляду рішення від 30.01.2025 №40/406 «Про відмову ПП «Ровшан» у поновленні договору оренди землі від 02.04.2010 №7472 на земельну ділянку (кадастровий номер 4810136600:07:023:0037) площею 57 кв м для обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону по просп. Богоявленському, поблизу житлового будинку № 340.
Інших процесуальних підстав для визнання такого рішення протиправним позивачем не наведено та судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. 
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Приватного підприємства "РОВШАН" (вул. Артема, 32, кв. 76, м. Миколаїв, 54052, код ЄДРПОУ 23618642) до Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 26565573) відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 13.03.2026.

Суддя Н.О. Бульба