ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/203/26	

Господарський суд Дніпропетровської області
у складі судді Дупляка С.А.,
без повідомлення (виклику) учасників справи,
дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/203/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕЙ ДОБРИВА" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИШНЕВЕ" 
про стягнення грошових коштів, 

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕЙ ДОБРИВА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИШНЕВЕ" (далі - відповідач) про стягнення 135.680,00 грн основної заборгованості, 46.242,71 грн пені, 4.595,00 грн трьох процентів річних та 12.850,26 грн інфляційних втрат. 
Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/203/26 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026.
Ухвалою від 22.01.2026 позовну заяву залишено без руху. 26.01.2026 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків.
Ухвалою від 02.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2026 надсилалася 05.02.2026 відповідачу на адресу: 52314, Дніпропетровська область, Криничанський район, селище Вишневе(п).
Більш того, 02.02.2026 ухвала суду була доставлена до електронного кабінету відповідача.
Відповідачу(ам) в ухвалі від 02.02.2026 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
Строк для подачі відзиву тривав до 17.02.2026. 
Станом на дату винесення рішення відзив відповідачем не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.
З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. А тому, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач поставив товар, який відповідач оплатив частково.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач відзив на позов не надав. 

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; поставки товару; настання строку оплати товару; наявності / відсутності повної / часткової оплати товару; наявності / відсутності заборгованості; правомірності нарахування пені, процентів річних та інфляційних втрат.

Суд встановив, що 09.02.2024 між позивачем (далі - позивач, постачальник) та відповідачем (далі - відповідач, покупець) було укладено договір поставки №090224/1 (далі- договір), відповідно до п. 1.1 умов якого постачальник поставляє, а покупець приймає добрива (далі – товар). Кількість, номенклатура, ціна, терміни й умови постачання кожної партії товару, що поставляється згідно даного договору, визначається у додатках (специфікаціях), які є доповненнями до даного договору, і є його невід`ємною частиною (далі - додатки). 
Відповідно до п. 2.1. договору ціна однієї тони та загальна вартість товару вказана у додатках до даного договору. 
Цей договір, відповідно до п. 10.3, набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами господарських обов`язків до повного їх виконання. Дія договору кожного разу автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не попередить письмово іншу сторону про припинення його дії.

09.02.2024 між сторонами укладено додаток №1 на поставку товару на суму 144.900,00 грн. Умови оплати: оплата здійснюється по передоплаті у розмірі 100%.
Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №41 від 09.02.2024 на суму 144.900,00 грн і того ж дня - 09.02.2024 сторонами підписано видаткову накладну №17 від 09.02.2024 на суму 144.900,00 грн.
Платіжною інструкцією №702 від 09.02.2024 підтверджується сплата рахунку №41 від 09.02.2024 на суму 144.900,00 грн.

31.05.2024 між сторонами укладено додаток №2 на поставку товару на суму 135.680,00 грн. Умови оплати: покупець зобов`язується внести оплату у розмірі 100% до 20.07.2024 включно після отримання товару, який відвантажений згідно видаткової накладної №304 від 03.06.2024.
Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №115 від 31.05.2024 на суму 135.680,00 грн. 
03.06.2024 сторонами підписано видаткову накладну №304 на суму 135.680,00 грн.
Докази сплати боргу відсутні.

07.06.2024 між сторонами укладено додаток №3 на поставку товару на суму 271.360,00 грн. Умови оплати: покупець зобов`язується внести оплату у розмірі 100% до 20.07.2024 включно після отримання товару, який відвантажений згідно видаткової накладної №305 від 07.06.2024. 
Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №116 від 07.06.2024 на суму 271.360,00 грн.
07.06.2024 сторонами підписано видаткову накладну №305 на суму 271.360,00 грн.
Платіжними інструкціями №871, №903 та №966 від 26.08.2024, від 26.09.2024 та від 27.11.2024 підтверджується сплата рахунку №116 від 07.06.2024 на суму 71.360,00 грн, 100.000,00 грн та 100.000,00 грн. Загалом на суму 271.360,00 грн.

21.06.2024 між сторонами укладено додаток №4 на поставку товару на суму 58.500,00 грн. Умови оплати: покупець зобов`язується внести оплату у розмірі 100% до 20.07.2024 включно після отримання товару, який відвантажений згідно видаткової накладної №309 від 21.06.2024.
Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №117 від 21.06.2024 на суму 58.500,00 грн.
21.06.2024 сторонами підписано видаткову накладну №309 на суму 144.900,00 грн.
Платіжною інструкцією №854 від 02.08.2024 підтверджується сплата рахунку №117 від 21.06.2024 на суму 58.500,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензіями, які були залишені без відповіді та задоволення, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення 135.680,00 грн основної заборгованості, 46.242,71 грн пені, 4.595,00 грн трьох процентів річних та 12.850,26 грн інфляційних втрат. 

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України (який був чиним на час виникнення спірних правовідносин), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.
Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печаткою відповідача.
Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним. 
Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 ГК України). 
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.
Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України та ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. 
Статтею 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

Суд встановив, що відповідачем не здійснено оплату товару, який був отриманий за видатковою накладною №304 від 03.06.2024 на суму 135.680,00 грн. Дана поставка здійснювалася на виконання додатку №2 від 31.05.2024. 

Частиною 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
У п. 8 додатку №2 від 31.05.2024 визначено умови оплати, а саме покупець зобов`язується внести оплату у розмірі 100% до 20.07.2024 включно після отримання товару, який відвантажений згідно видаткової накладної №304 від 03.06.2024.

Доказів оплати товару у розмірі 135.680,00 грн за видатковою накладною №304 від 03.06.2024 матеріали справи не містять, що вказує на наявність даної заборгованості у відповідача перед позивачем.
Отже, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 135.680,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 9.3 договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого або невчасно оплаченого платежу за кожен день прострочення виконання зобов`язань. 

Позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню за період прострочення з 27.11.2024 до 13.01.2026 у розмірі 46.242,71 грн.
Відповідач відзиву з контррозрахунком не надав; вимогу не заперечив.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.
Господарський суд перевірив розрахунок пені та визнав його методологічно і арифметично правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування ч. 6 ст. 232 ГК України (яка передбачала, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано), оскільки Законом України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» № 4196-IX від 09.01.2025 було визнано таким, що втратив чинність Господарський кодекс України з дня введення в дію цього Закону, тобто з 28.08.2025 р.
Після втрати чинності ГК України договірні відносини переважно регулюються нормами Цивільного кодексу України. Тому питання застосування штрафних санкцій за договором регламентуються перш за все § 2 «Неустойка» гл. 49 ЦК України.
Так, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Неустойка у вигляді штрафу та пені є одним з видів забезпечення виконання зобов`язань.
У § 2 гл. 49 ЦКУ немає норми про обмеження періоду нарахування неустойки 6 місяцями, як це було передбачено ст. 232 ГК України.
Щодо рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. у справі № 1-7/99 в контексті того, що застосування до спірних правовідносин положень ЦК України замість ч. 6 ст. 232 ГК України може призвести до посилення відповідальності відповідача, то суд зазначає, що Конституційний Суд України у вказаному рішенні дійшов висновку, що положення частини 1 ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Аналогічного висновку дійшов Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 10.03.2026 справі №904/5191/25.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував три проценти річних за період прострочення з 27.11.2024 до 13.01.2026 на суму 4.595,00 грн та інфляційні втрати за період прострочення з грудня 2024 року до грудня 2025 року на суму 12.850,26 грн.
Відповідач відзиву з контррозрахунком не надав; вимогу не заперечив.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.
Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат і визнав вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити. 

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "ВИШНЕВЕ" (52314, Дніпропетровська обл., Криничанський р-н, селище Вишневе; ідентифікаційний код 30012544) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОВЕЙ ДОБРИВА" (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вул.Сокола Олекси, будинок 22; ідентифікаційний код 44158465) 135.680,00 грн (сто тридцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят грн 00 к.) основної заборгованості, 46.242,71 грн (сорок шість тисяч двісті сорок дві грн 71 к.) пені, 4.595,00 грн (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять грн 00 к.) трьох процентів річних, 12.850,26 грн (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят грн 26 к.) інфляційних втрат, 3.328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім грн 00 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя С.А. Дупляк