Справа № 489/1301/26 
Провадження № 3/489/556/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
20 березня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за постановою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2025 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді попередження, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилялася від виконання батьківських обов`язків, передбачених законодавством, а саме: не проводила роз`яснювальні бесіди в достатньому обсязі щодо шкідливих наслідків вживання алкогольних напоїв на організм та здоров`я дитини, стосовно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку 14.02.2026 о 18:40 год у м. Миколаїв, доставлено в обласну дитячу клінічну лікарню з діагнозом: алкогольне сп`яніння у важкому стані, чим порушила ст. 55 ЗУ « Про освіту», ст. 150 СК України та ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання малолітньої дитини, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, вину у вчиненому правопорушенні визнала, щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не заперечувала. 
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши докази їх в сукупності, суддя дійшов наступних висновків.
Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, що вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначено ст. 150 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 № 2947-III, відповідно до вимог якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно з ч. 3 ст. 55 Закону України «Про освіту» батьки здобувачів освіти зобов`язані: виховувати у дітей повагу до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм, відповідальне ставлення до власного здоров`я, здоров`я оточуючих і довкілля; сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси дитини та інших учасників освітнього процесу; дбати про фізичне і психічне здоров`я дитини, сприяти розвитку її здібностей, формувати навички здорового способу життя; формувати у дитини культуру діалогу, культуру життя у взаєморозумінні, мирі та злагоді між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами, представниками різних політичних і релігійних поглядів та культурних традицій, різного соціального походження, сімейного та майнового стану; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у дітей усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України; виховувати у дитини повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України; дотримуватися установчих документів, правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, а також умов договору про надання освітніх послуг (за наявності); сприяти створенню та розвитку в закладі освіти безпечного, здорового та інклюзивного чи спеціального освітнього середовища.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 184 КУпАП підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні наданими в копіях доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №873949 від 16.02.2026, в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від 16.02.2026, які повідомили обставини щодо вживання алкогольних напоїв під час святкування дня народження;
- письмовими поясненнями працівників закладів охорони здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 14.02.2026, які повідомили обставини щодо перебування у лікарні дитини ОСОБА_2 у зв`язку з алкогольним отруєнням;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.02.2026 у яких вона повідомила про відомі їй обставини щодо перебування її дочки ОСОБА_8 на дні народженні у подруги, та щодо госпіталізації дочки до лікарні;
- медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 №1469, згідно якої остання 14.02.2026 госпіталізована до КНП "Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня" МОР з діагнозом "Алкогольне отруєння, тяжкий стан";
- постановою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2025 по справі №489/1601/25, за якою ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, а факт вчиненого правопорушення знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.
Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, відсутність обставин, які виключають адміністративну відповідальність, визначених ст. ст. 38, 247 КУпАП, приходжу до висновку про наявність визначених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в межах визначених санкцією статті.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 250-252, 280, 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати  ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Миколаїв /Інгульський р-н/ 21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА448999980313070106000014482). 
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя  Г.Ю. Валігурський