Справа № 420/1624/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування актів,- 
В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 січня 2026 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним дії Головного управління Національної поліції в Одеській області, щодо оформлення Актів за Формою НТ* Н-5* від 12 січня 2026 року;
- скасувати Акти НТ* Н-5* від 12 січня 2026 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області оформити Акти Н-1* та Н-5* відповідно до судових рішень №№ 420/34035/24 від 10 квітня 2025, 420/11475/24 від 30 червня 2025р. та матеріалів службового розслідування від 1997 р., постановою № 33 від 03 листопада 2023 р., Виписки з МКЛ-1 та Постанови прокурора Овідіопольської районної прокуратури селища Овідіополь про відсутність складу злочину. 
Позиція позивача обґрунтовується наступним
Позивач зазначає, що при складенні Актів форми НТ* Н-5* Комісія при розслідуванні нещасного випадку не врахувала, що суд у справі № 420/34035/24 від 10 квітня 2025 року, вже встановив той факт, що події 15.01.1997 року були дослідженні та винесено рішення про забововязання Сектору Державного нагляду за охороною праці Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ 01024), провести повторне службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, в результаті нещасного випадку якій стався 15.01.997 року з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Проминку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області з молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 та видати обов`язкові, для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-1* Н-5*. Саме в цій справі бездіяльність відповідача ГУНП України в Одеській області вже встановлена. Відповідач в Акті формі -Н-5* на сторінці №2 зазначає, що п. 1 висновку службового розслідування від 24.01.1997 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Проминку при Овідіопольскому РВ УМВС України в Одеській області молодший сержант міліції ОСОБА_1 зазначено, тілесні ушкодження отримані молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 . Отримані в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. З огляду на вищезазначене службове розслідування вже було проведене і не скасоване до теперішнього часу, жодних доказів у відповідача немає які б могли спростувати зазначене в службовому розслідувані від 24.01.1997 року, не існує доказів які б підтверджували зворотне, а саме, позивач надав пояснення до комісії, що 15.01.1997 року, на місці ДТП в нього вилучили посвідчення водія, службове посвідчення, технічний паспорт на автомобіль, тех. Огляд, і дозвіл на використання транспортного засобу в службових цілях, з зазначених матеріалів і подій ДТП було складене службове розслідування 24.01.1997. В двох судових справах досліджувались оригінали службового розслідування та оригінали інших документів які підтверджують доводи позивача та заперечення, доводи та твердження відповідача отримані на припущеннях та здогадках.
Позивач вказує, що складання Актів НТ* Н-5* суперечить судовим рішенням №№ 420/34035/24 від 10 квітня 2025 року, 420/11475/24 від 30 червня 2025 року та матеріалам службового розслідування від 24.01. 1997 року № вх. 186, суперечить виписці з МКЛ – 1, та Постанові № 33 від 03 листопада 2023 року, а також в Актах зазначено, що причини нещасного випадку невстановлені, будь яких порушень з боку позивача не встановлено, ні адміністративних проступків, ні службових ні кримінальних протизаконних дій, докази ґрунтуються лише на припущеннях, здогадках відповідача щодо складання Ф - НТ*, і внесення невстановленої інформації, або неправдивої в Н-5*. 
Позиція відповідача обґрунтовується наступним
Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та зазначає, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року - скасовано та ухвалене нове, яким позов ОСОБА_1 – задоволено, а саме: визнано протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) у проведенні повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 15.01.97 року, яка викладена у листі від 28.02.2024 року N 10/441-ЛК; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 15.01.97 року, відповідно до поданого рапорту (вх. N 147 від 05.09.2023 року), та оформити його результати із урахуванням "Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України" (затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 року N 1346). Згідно ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року по справі № 420/11475/24 ГУНП в Одеській області було проведено повторно розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.1997 з колишнім міліціонером патрульно-постової служби міліції міського відділення міліції на промтоварному ринку м.Одеса при Овідіопольському РВ УМВС України молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 .
Так, комісією з нещасного випадку було складено Акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*. З огляду на викладене вбачається, що комісією було розглянуто рапорт позивача від 05.09.2023 та проведено повторно розслідування нещасного випадку за фактом отримання травми 15.01.1997 року ОСОБА_1 . Рішення комісія прийняла при всебічному розгляді усіх матеріалів і отриманих відповідей з яких вбачалось, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався поза службою під час руху потерпілого до місця роботи на особистому транспортному засобі та доказів того, що автомобіль BA3-2103 державний номер НОМЕР_1 використовувався відповідно до укладеного з Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області договору чи в інтересах цього підрозділу не встановлено. З огляду на викладене, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача щодо скасування актів не підлягають задоволенню.
Процесуальні дії та клопотання учасників справи 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті. 
Зазначеною ухвалою також витребувано у Головного управління Національної поліції в Одеській області належним чином засвідчені копії наступних письмових доказів: наказу ГУНП в Одеській області «Про створення комісії з розслідування нещасного випадку» від 22.12.2025 № 3052; листа відділу правового забезпечення ГУНП в Одеській області від 16.12.2025 № 203227-2025; доповідної записки про продовження терміну розслідування нещасного випадку від 25.12.2025; Протоколу засідання комісії з розслідування нещасного випадку № 1; Протоколу засідання комісії з розслідування нещасного випадку № 2; Протоколу засідання комісії з розслідування нещасного випадку № 3; копії матеріалів розслідування нещасного випадку на підставі наказу ГУМВС України в Одеській області від 05.10.2023 № 9; листа до Чорноморської окружної прокуратури від 23.12.2025 № 308271-2025; листа до Чорноморської окружної прокуратури від 30.12.2025 № 317549-2025; листа Чорноморської окружної прокуратури від 05.01.2025 № 63-34вих26 з додатками; листа до УРТЗІ ГУНП в Одеській області від 23.12.2025 №209226-2025; листа УРТЗІ ГУНП в Одеській області від 24.12.2025 №210185-2025; листа до КНП «МКЛ № 1» ОМР від 23.12.2025 № 308266-2025; лист КНП «МКЛ № 1» ОМР від 24.12.2025 № 4771; листа до ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» від 23.12.2025 № 308254-2025; 18. Лист ДУ «ТМО МВС України по Одеській області»; листа ОСОБА_1 ; пояснення ОСОБА_1 ; Виписку із медичної карти стаціонарного хворого ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» від 19.11.2024 № 24/3379 відносно ОСОБА_1 ; акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 11.12.2023 № 15 відносно ОСОБА_1 ; свідоцтва про хворобу ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.04.2025 № 60/2025-0408-0900-2220-7; довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» від 09.07.2024 № 166; Акта за формою НТ*. 
Зобов`язано відповідача надати витребувані судом документи у строк до 12 лютого 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14.
16 березня 2026 року від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої на виконання ухвали суду відповідачем надані витребувані судом письмові докази по справі.
17 березня 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. 
20 березня 2026 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
Станом на 23 березня 2026 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини. 
Обставини справи встановлені судом
Позивач - ОСОБА_1 наказом ГУ МВС України в Одеській області від 08.09.2023р. за №10 о/с, відповідно до «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ України», звільнений у запас Збройних Сил за п.64 «ж» (за власним бажанням).
05.09.2024р. позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області із рапортом, в якому просив провести службове розслідування «нещасного випадку», який стався з ним 15.01.1997р., т.б. в період проходження служби і при виконанні службових обов`язків.
Однак, листом від 19.09.2024р. №10/6-зі ГУ МВС України в Одеській області повідомило, що рапорт позивача від 05.09.2023р. було зареєстровано та прийнято до розгляду. Про результати проведення службового розслідування позивача буде проінформовано у встановлений законом термін.
28.04.2024р. листом №10/441-АК ГУ МВС України в Одеській області повідомило позивача, що відповідно до наказу ГУ МВС України в Одеській області від 27.02.2024р. №2 було скасовано акт розслідування нещасного випадку (у т.ч. поранення) за формою Н-5* від 22.01.2024р. та акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою HT* від 22.01.2024р., які складені за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.1997р. У зв`язку із відсутністю документів на підтвердження факту, втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день чи випадку смерті в підрозділі, відповідач, посилаючись на п.2.1 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» (затв. наказом МВС України від 27.12.2002р. №1346) зазначив про відсутність підстав для проведення повторного розслідування нещасного випадку.
Вважаючи відмову відповідача у проведенні повторного службового розслідування нещасного випадку протиправною, позивач звернувся до суду з позовом до ГУМВС України в Одеській області про зобов`язання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) призначити та провести повторне службове розслідування нещасного випадку, що стався з останнім 15.01.97 року, згідно поданого рапорту (за вх. 147 від 05.09.2023) та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 420/1147/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 року було замінено відповідача - Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на правонаступника - Головне управління Національної поліції в Одеській області. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року - скасовано та ухвалене нове, яким позов ОСОБА_1 – задоволено, а саме: 
- визнано протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) у проведенні повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 15.01.97 року, яка викладена у листі від 28.02.2024 року N 10/441-ЛК;
- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 15.01.97 року, відповідно до поданого рапорту (вх. N 147 від 05.09.2023 року), та оформити його результати із урахуванням "Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України" (затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 року N 1346).
Також рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 420/34035/24, залишеного без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Сектору Державного нагляду за охороною праці Міністерства внутрішніх справ України (вул.Богомольця,буд.10, м.Київ, 01024), Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65000), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність сектору Державного нагляду за охороною праці МВС України (код ЄДРПОУ 00032684) щодо не проведення повторного службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків в результаті нещасного випадку який стався 15.01.1997 року з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 та не видачою обов`язкових для виконання керівником приписів за встановленою формою Н-1*, H-5*; 
- зобов`язано сектор Державного нагляду за охороною праці МВС України (код ЄДРПОУ 00032684) провести повторне службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків в результаті нещасного випадку який стався 15.01.1997 року з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 та видати обов`язкові для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-1*, H-5*.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року по справі № 420/11475/24 ГУНП в Одеській області було проведено повторно розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.1997 з колишнім міліціонером патрульно-постової служби міліції міського відділення міліції на промтоварному ринку м.Одеса при Овідіопольському РВ УМВС України молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 .
Відповідно до проведеного розслідування нещасного випадку за фактом нещасного випадку за фактом отримання травми 15.01.1997 міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 було встановлено наступне: 
« 15 січня 1997 року приблизно о 05 год 30 хв ОСОБА_1 , рухався до місця несення служби на автомобілі ВАЗ – 2103 державний номер НОМЕР_2 на підставі генеральної довіреності №0128 виданою одинадцятою нотаріальною конторою (належний на праві власності громадянину ОСОБА_2 ). Разом з ОСОБА_1 в якості пасажира їхав гр. ОСОБА_3 1971 року народження. 
Як зазначає ОСОБА_1 під час руху його осліпило світло зустрічного вантажного транспортного засобу та в момент коли транспортний засіб потерпілого та зустрічний транспорт проїжджали повз один одного ОСОБА_1 відчув удар з лівого боку після чого останній втратив керування автомобілем, з`їхав з дороги та зіткнувся з деревом в результаті чого отримав тілесні ушкодження та втратив свідомість. 
ОСОБА_1 було доставлено до Міської клінічної лікарні № 1 з діагнозом: закритий багатоуламковий перелом с/з правового стегна зі зміщенням уламків, закритий перелом поперечного відростка 1-го поперекового хребця зліва (виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 23/1658/т). 
Пасажир який їхав в автомобілі разом з ОСОБА_1 загинув від отриманих травм. 
За вказаними обставинами прокуратурою Овідіопольського району Одеської області порушено кримінальну справу № 1799700002 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 215 КК України. Відповідно до постанови прокуратури Овідіопольського району від 14.01.1998 по кримінальній справі № 1799700002, кримінальну справу закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину. 
Пунктом 1 висновку службового розслідування від 24.01.1997 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 зазначено, що тілесні ушкодження отримані молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 отримані в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. 
Однак, комісією встановлено, що нещасний випадок стався поза службою під час руху потерпілого до місця роботи на особистому транспортному засобі та доказів того, що автомобіль BA3-2103 державний номер НОМЕР_1 використовувався відповідно до укладеного з Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області договору чи в інтересах цього підрозділу не встановлено. 
Нещасний випадок, а саме отриманні ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження (закритий багатоуламковий перелом с/з правового стегна зі зміщенням уламків, закритий перелом поперечного відростка 1-го поперекового хребця зліва), відповідно до абз. 2 п. 3.11 Порядку стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. 
Керуючись пунктами 3.8, 3.11 розділу 3 Порядку, вважаємо необхідним скласти акт за формою НТ*.».
Так, комісією з нещасного випадку було складено Акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* від 12 січня 2025 року та Акт розслідування нещасного випадку що стався 15.01.1997 о 05 год 30 хв з міліціонером патрульно - постової служби міліції міського відділення міліції на промтоварному ринку м. Одеса при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 форми Н-5* від 12 січня 2026 року.
Позивач не погоджуючись із вищезазначеними актами, вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Джерела права та висновки суду
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або ж тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, наказом МВС України від 27.12.2002р. №1346 затверджений «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тобто чинній станом на час створення Комісії із розслідування нещасного випадку).
У силу до п.2.1, 2.2 та 2.4 Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.
За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися із працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Якщо ж за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний із виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).
За правилами п.3.1 вказаного Порядку, про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.
Пунктом 3.29 Порядку №1346 регламентовано, що розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням і обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень.
Відповідно до п.3.9 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби, зокрема, під час: припинення або ж запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони, а також забезпечення громадського порядку; забезпечення безпеки дорожнього руху тощо.
Як передбачено у п.3.10 Порядку №1346, комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо випадок стався в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо)
Згідно з п.3.11 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у кому числі поранення) стався:
- за обставин, які не підпадають під дію п.п.3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків;
- унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;
- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;
- у разі природної смерті або ж самогубства, за винятком випадків, зазначених у п.3.10, що це підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;
- унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.
Нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. 
Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством (п.3.19 Порядку №1346).
Контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів стосовно усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень. 
Вказані служби мають право вимагати від керівника складання актів розслідування нещасних випадків Н-5* та актів Н-1* (НТ*), їх скасування та перегляд, якщо встановлено, що допущено порушення вимог Порядку чи інших нормативно-правових актів про охорону праці, або висновок комісії з розслідування нещасного випадку не відповідає обставинам події.
Посадова особа служби державного нагляду за охороною праці має право у разі необхідності (надходження скарги, незгода з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку, поранення або його приховування від розслідування тощо) вимагати проведення розслідування нещасного випадку і видавати обов`язкові для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-9* щодо необхідності складання акта за формою Н-1* та взяття нещасного випадку (у тому числі поранення) на облік (п.3.29 Порядку №1346).
Отже, з системного аналізу наведених вище положень Порядку №1346 слідує, що в разі настання нещасного випадку він підлягає розслідуванню спеціальною комісією з розслідування за заявою потерпілого, або без заяви потерпілого незалежно від терміну коли він стався, про що складаються відповідні акти. Служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень мають право переглядати раніше складені акти та висновки у випадках зазначених в п.3.29 Порядку №1346. 
Колегією суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду в межах розгляду справи № 420/11475/24 встановлені наступні обставини.
Позивач 05.09.2023р. звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області із рапортом, в якому просив провести розслідування нещасного випадку, що стався з ним 15.01.1997р. в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків.
Далі, як свідчать матеріали справи, на підставі вказаного рапорту позивача від 05.09.2023р., наказом Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області від 05.10.2023р. №9 було створено відповідну Комісію з розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.1997р. з молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 .
Далі, з матеріалів справи вбачається, що на засіданні цієї Комісії з розслідування нещасного випадку, який стався 15.01.1997р. з колишнім міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 , було прийнято Рішення - про проведення розслідування вказаного нещасного випадку з посиланням на вимоги Порядку №1346, яке було оформлене Протоколом №1 від 05.10.2023р.
Так, зі змісту Акту №2 про нещасний випадок невиробничого характеру, Комісією було встановлено, що даний «нещасний випадок», а саме отримані ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди «тілесні ушкодження» (закритий багатоуламковий перелом с/з правого стегна зі зміщенням уламків, закритий перелом поперечного відростка першого поперекового хребця зліва), відповідно до абз.2 п.311 Порядку №1346, дійсно стався в період проходження ним служби, але він не є пов`язаним з виконанням позивачем службових обов`язків.
Також, за результатами розслідування було складено й Акт розслідування нещасного випадку (у т.ч. поранення), що стався 15.01.1997р. о 05:30 год. з позивачем, форми Н-5* від 22.01.2024р.
Відповідно до висновків цього Акта від 22.01.2024р., Комісією було аналогічно зазначено про те, що нещасний випадок, а саме отриманні ОСОБА_1 в результаті ДТП тілесні ушкодження (закритий багатоуламковий перелом с/з правового стегна), згідно з абз.2 п.3.11 Порядку №1346 теж стався в період проходження служби, але він не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
В подальшому, як видно з матеріалів справи, 22.01.2024р. Комісією з розслідування нещасного випадку, який стався 15.01.1997р., було прийнято Рішення (оформлене Протоколом №2) про те, що згаданий нещасний випадок стався в період проходження позивачем служби і не пов`язаний з виконанням ним службових обов`язків.
25.01.2024р. головою Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області направлено завідувачу Сектору державного нагляду за охороною праці МВС України примірники затверджених актів за формами Н-5* та Н-1* та копії всіх матеріалів щодо проведеного розслідування нещасного випадку, який стався 15.01.1997р. о 05:30 год. з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 .
Як вбачається із матеріалів розслідування нещасного випадку (у тому числі його внутрішнього опису), членами комісії було досліджено, зокрема, пояснення ОСОБА_1 ; лист КНП «МКЛ №1» від 26.10.2023р. за №2654; амбулаторну картку позивача, постанову прокуратури Овідіопольського району від 14.01.1998р. у кримінальній справі №1799700002; висновок службового розслідування від 24.01.1997р.; виписку з медичної картки стаціонарного хворого №23/1658/т.
Однак, згідно з листом Сектору державного нагляду за охороною праці МВС від 15.02.2024р. №4168/21-2024, за результатами опрацювання зазначених матеріалів розслідування Сектором було встановлено нібито порушення вимог Порядку №1346, зокрема:
- комісією, утвореною наказом ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області від 05.10.2023р. №9, в порушення вимог п.3.8 Порядку №1346, не встановлено всіх обставин та причин, що призвели до нещасного випадку;
- в матеріалах розслідування відсутні документи (лікарняний лист), які підтверджують втрату працівником працездатності на один робочий день чи більше або ж про необхідність переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день (п.2.1 Порядку №1346);
- в протоколі від 22.01.2024р. №2 в порушення вимог Порядку №1346 є посилання на п.4.6;
- комісією під час встановлення причин нещасного випадку, зазначених в розділі 4 акту форми Н-5* та в п.10 акту форми НТ* №2, не взято до уваги рішення прокурора Овідіопольського району Одеської області, яке викладене у постанові про завершення кримінальної справи від 14.01.1998р.
Вказаний лист направлено на адресу Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області з вимогою скасувати акти за формами Н-5* від 22.01.2024р. та НТ* № 2 від 22.01.2024р., складені за результатами розслідування нещасного випадку, який стався 15.01.1997р. з колишнім працівником ОВС молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 .
При цьому, у вказаному листі вимога скасувати відповідні акти супроводжувалася одночасно й вимогою прийняти рішення щодо проведення повторного розслідування цього нещасного випадку з урахуванням зауважень Сектору.
Далі, на підставі доповідної записки члена ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області від 22.02.2024р. №10/400-ЛК, Головою ліквідаційної комісії прийнято наказ від 27.02.2024р. №2, яким скасовано акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* від 22.01.2024р., а також акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ* від 22.01.2024р., складені за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.1997р. з позивачем на підставі п.3.29 Порядку №1346, у зв`язку із порушенням вимог даного Порядку.
Втім, незважаючи на чітку необхідність прийняття рішення стосовно проведення повторного розслідування (про що зазначено у листі Сектору державного нагляду за охороною праці МВС від 15.02.2024р. за №4168/21-2024), Ліквідаційна комісія, у зв`язку із відсутністю документів на підтвердження факту втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або ж необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день чи випадку смерті в підрозділі, повідомила позивача про відсутність підстав для проведення повторного розслідування нещасного випадку, посилаючись на п.2.1 Порядку №1346 (спірний лист від 28.04.2024р. №10/441-АК).
За результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, П`ятим апеляційним адміністративним судом винесено постанову від 10 червня 2025 року, якою адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Сектору Державного нагляду за охороною праці Міністерства внутрішніх справ України (вул.Богомольця,буд.10, м.Київ, 01024), Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65000), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність сектору Державного нагляду за охороною праці МВС України (код ЄДРПОУ 00032684) щодо не проведення повторного службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків в результаті нещасного випадку який стався 15.01.1997 року з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 та не видачою обов`язкових для виконання керівником приписів за встановленою формою Н-1*, H-5*; 
- зобов`язано сектор Державного нагляду за охороною праці МВС України (код ЄДРПОУ 00032684) провести повторне службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків в результаті нещасного випадку який стався 15.01.1997 року з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 та видати обов`язкові для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-1*, H-5*.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Судом встановлено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року по справі № 420/11475/24 ГУНП в Одеській області було проведено повторно розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.1997 з колишнім міліціонером патрульно-постової служби міліції міського відділення міліції на промтоварному ринку м.Одеса при Овідіопольському РВ УМВС України молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 .
Так, 22.12.2025 року було проведено засідання комісії з розслідування нещасного випадку, який стався 15.01.1997 з колишнім міліціонером ОСОБА_1 . 
Судом встановлено, що з метою повного та всебічного проведення розслідування нещасного випадку комісією було надіслано запити до: Чорноморської окружної прокуратури Одеської області (вих №308271-2025 від 21.12.2025; вих.№ 317549-2025 від 30.12.2025), УРТЗІ ГУНП в області (вих.№209226-2025 від 23.12.2025), УЛМТЗ ГУНП в області (вих.№210185-2025 від 24.12.2025), КНП «МКЛ №1» ОМР (вих.№308266-2055 від 23.12.2025), ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» (№308254-2025 від 23.12.2025). 
Станом на 25.12.2025 відповіді в повному обсязі до комісії з розслідування нещасного випадку не надійшли. 
У зв`язку з тим, що відповідно до пункту 3.8 Порядку №1346, розслідування проводиться протягом трьох діб, головою комісії 25.12.2025 було підготовлено доповідну записку на ім`я начальника ГУНП в Одеській області відповідно до якої, просив дозволу на продовження терміну розслідування вказаного нещасного випадку до отримання всіх необхідних документів та встановлення всіх обставин. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до проведеного розслідування нещасного випадку за фактом нещасного випадку за фактом отримання травми 15.01.1997 міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 було встановлено наступне:
« 15 січня 1997 року приблизно о 05 год 30 хв ОСОБА_1 , рухався до місця несення служби на автомобілі ВАЗ – 2103 державний номер НОМЕР_2 на підставі генеральної довіреності №0128 виданою одинадцятою нотаріальною конторою (належний на праві власності громадянину ОСОБА_2 ). Разом з ОСОБА_1 в якості пасажира їхав гр. ОСОБА_3 1971 року народження. 
Як зазначає ОСОБА_1 під час руху його осліпило світло зустрічного вантажного транспортного засобу та в момент коли транспортний засіб потерпілого та зустрічний транспорт проїжджали повз один одного ОСОБА_1 відчув удар з лівого боку після чого останній втратив керування автомобілем, з`їхав з дороги та зіткнувся з деревом в результаті чого отримав тілесні ушкодження та втратив свідомість. 
ОСОБА_1 було доставлено до Міської клінічної лікарні № 1 з діагнозом: закритий багатоуламковий перелом с/з правового стегна зі зміщенням уламків, закритий перелом поперечного відростка 1-го поперекового хребця зліва (виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 23/1658/т). 
Пасажир який їхав в автомобілі разом з ОСОБА_1 загинув від отриманих травм. 
За вказаними обставинами прокуратурою Овідіопольського району Одеської області порушено кримінальну справу № 1799700002 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 215 КК України. Відповідно до постанови прокуратури Овідіопольського району від 14.01.1998 по кримінальній справі № 1799700002, кримінальну справу закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину. 
Пунктом 1 висновку службового розслідування від 24.01.1997 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 зазначено, що тілесні ушкодження отримані молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 отримані в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. 
Однак, комісією встановлено, що нещасний випадок стався поза службою під час руху потерпілого до місця роботи на особистому транспортному засобі та доказів того, що автомобіль BA3-2103 державний номер НОМЕР_1 використовувався відповідно до укладеного з Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області договору чи в інтересах цього підрозділу не встановлено. 
Нещасний випадок, а саме отриманні ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження (закритий багатоуламковий перелом с/з правового стегна зі зміщенням уламків, закритий перелом поперечного відростка 1-го поперекового хребця зліва), відповідно до абз. 2 п. 3.11 Порядку стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. 
Керуючись пунктами 3.8, 3.11 розділу 3 Порядку, вважаємо необхідним скласти акт за формою НТ*.».
Так, комісією з нещасного випадку було складено Акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* від 12 січня 2025 року та Акт розслідування нещасного випадку що стався 15.01.1997 о 05 год 30 хв з міліціонером патрульно - постової служби міліції міського відділення міліції на промтоварному ринку м. Одеса при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 форми Н-5* від 12 січня 2026 року.
З огляду на викладене вбачається, що комісією було розглянуто рапорт позивача від 05.09.2023 року та проведено повторно розслідування нещасного випадку за фактом отримання травми 15.01.1997 року ОСОБА_1 .
Як зазначив відповідач, рішення комісія прийняла при всебічному розгляді усіх матеріалів і отриманих відповідей з яких вбачалось, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався поза службою під час руху потерпілого до місця роботи на особистому транспортному засобі та доказів того, що автомобіль BA3-2103 державний номер НОМЕР_1 використовувався відповідно до укладеного з Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області договору чи в інтересах цього підрозділу не встановлено.
Що стосується обставин справи №420/11475/24 на які посилається позивач то слід зазначити, що у цій справі розглядалось питання про проведення повторного розслідування нещасного випадку на підставі поданого позивачем рапорту від 05.09.2023 року, проте не надавалась оцінка причинно-наслідкового зв`язку отриманої травми із виконанням службових обов`язків. 
Так у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 року по справі №420/11475/24 суд зазначив: «При цьому, враховуючи, що у межах даної справи суд не досліджує причинно-наслідкові зв`язки отриманої травми із виконанням службових обов`язків (спір стосується наявності підстав для проведення повторного розслідування відповідною комісією), судова колегія вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 саме шляхом зобов`язання відповідача (його правонаступника) повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався з ним 15.01.97 р., відповідно до поданого рапорту (вх. N 147 від 05.09.2023 р.) і оформити його результати з урахуванням вимог Порядку N 1346. Встановлення ж цих причинно-наслідкових зв`язків є дискреційними повноваженнями відповідної Комісії, а тому суд без таких висновків не може перебирати на себе функції Комісії до винесення нею відповідного висновку за результатами проведення розслідування нещасного випадку. 
Відносно посилань позивача на обставин встановлені при розгляді справи №420/34035/24, суд зазначає, ані рішенням Одеського окружного адміністративно суду від 10 квітня 2025 року, а ні постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року жодних зобов`язань на Головне управління Національної поліції в Одеській області покладено не було. 
Відтак, доводи позивача про те, що відповідач при складанні оскаржуваних актів був зобов`язаний врахувати висновки службового розслідування від 24.01.1997 року як безумовно встановлені та такі, що не підлягають переоцінці, суд вважає необґрунтованими.
Суд зазначає, що відповідно до вимог Порядку №1346 саме комісія з розслідування нещасного випадку уповноважена здійснювати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин події, оцінювати наявні матеріали та докази, а також встановлювати причинно-наслідковий зв`язок між подією та виконанням службових обов`язків.
При цьому, проведення повторного розслідування за своєю правовою природою передбачає не формальне відтворення раніше складених висновків, а їх перевірку, уточнення та, у разі необхідності, переоцінку з урахуванням усіх наявних матеріалів, у тому числі отриманих додатково.
Посилання позивача на те, що висновки службового розслідування від 24.01.1997 року не були скасовані та є обов`язковими для врахування, не спростовують правомірності дій відповідача, оскільки зазначені матеріали були предметом дослідження комісії, однак не виключали можливості формування інших висновків за результатами повторного розслідування.
Крім того, суд звертає увагу, що сам факт отримання тілесних ушкоджень у період проходження служби не є достатньою підставою для визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний із виконанням службових обов`язків у розумінні пунктів 3.9– 3.11 Порядку №1346.
Як встановлено судом, комісією за результатами повторного розслідування було зроблено висновок про те, що нещасний випадок стався під час руху позивача до місця служби на особистому транспортному засобі, при цьому доказів використання зазначеного транспортного засобу в службових цілях або в інтересах відповідного підрозділу не встановлено.
Вказані обставини відповідають критеріям, визначеним пунктом 3.11 Порядку №1346, за яких нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби, але не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, що, у свою чергу, обумовлює складання акта за формою НТ*, а не Н-1*.
Щодо доводів позивача про те, що відповідач діяв всупереч судовим рішенням у справах №420/11475/24 та №420/34035/24, суд зазначає наступне.
Як вже встановлено судом, у справі №420/11475/24 предметом судового розгляду було виключно питання наявності підстав для проведення повторного розслідування, тоді як питання встановлення причинно-наслідкового зв`язку між нещасним випадком та виконанням службових обов`язків не досліджувалося судом та прямо віднесене до дискреційних повноважень відповідної комісії.
Таким чином, виконуючи вказане судове рішення, відповідач був зобов`язаний саме провести повторне розслідування та оформити його результати, що фактично і було здійснено.
Що стосується справи №420/34035/24, то в її межах судом встановлено протиправну бездіяльність іншого суб`єкта владних повноважень — Сектору державного нагляду за охороною праці МВС України, при цьому жодних зобов`язань безпосередньо на Головне управління Національної поліції в Одеській області зазначеним судовим рішенням не покладено.
Посилання позивача на те, що при складанні актів за формами НТ* та Н-5* комісією не було враховано висновки суду, викладені у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі №420/34035/24, суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні змісту вказаного судового рішення.
Так, із змісту зазначеного рішення вбачається, що судом було встановлено протиправну бездіяльність Сектору державного нагляду за охороною праці Міністерства внутрішніх справ України та зобов`язано останній провести повторне службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень позивачем, а також оформити його результати відповідно до вимог законодавства.
Водночас суд у межах розгляду справи №420/34035/24 не встановлював юридичного факту того, що нещасний випадок, який стався 15.01.1997 року, є таким, що пов`язаний із виконанням службових обов`язків, а також не давав обов`язкових для відповідача висновків щодо змісту майбутнього рішення за результатами повторного розслідування.
Більше того, як прямо зазначено у відповідному судовому рішенні, позовна вимога про визнання протиправним висновку Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України, що отримані 15.01.1997 році міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 тілесні ушкодження в результаті ДТП, були отримані в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків та використовувати зазначене у п.1 службового розслідування від 24.01.1997 року – що отримані 15.01.1997 року міліціонером роти ППСМ відділу міліції на Промринку при Овідіопольському РВ УМВС України в Одеській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 тілесні ушкодження в результаті ДТП, були отримані в період проходження служби при виконанні службових обов`язків не підлягає задоволенню, оскільки встановлення вказаного факту відноситься до повноважень сектору Державного нагляду за охороною праці МВС України який буде перевірятися ним при проведенні повторного службового розслідування, а тому вказана вимога є передчасною.
Таким чином суд у рішенні по справі №420/34035/24 виснував, що вимога про визнання протиправним висновку щодо непов`язаності нещасного випадку з виконанням службових обов`язків не підлягала задоволенню саме з підстав її передчасності, оскільки встановлення таких обставин віднесено до компетенції уповноваженого органу під час проведення повторного розслідування.
Отже, наведене судове рішення не містить преюдиційних висновків щодо причинно-наслідкового зв`язку між нещасним випадком та виконанням службових обов`язків у розумінні статті 78 КАС України, а лише визначає обов`язок відповідного органу здійснити повторне розслідування.
Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач був зобов`язаний при складанні актів за формами НТ* та Н-5* виходити з нібито вже встановленого судом факту пов`язаності нещасного випадку з виконанням службових обов`язків, є помилковими.
Суд також зазначає, що виконання відповідачем рішення суду у справі №420/11475/24 полягало саме у проведенні повторного розслідування та оформленні його результатів, що фактично і було здійснено, а незгода позивача із висновками такого розслідування не свідчить про невиконання судового рішення або протиправність дій відповідача.
За таких обставин доводи позивача у цій частині не спростовують правомірності оскаржуваних актів та не можуть бути підставою для їх скасування.
Відтак, твердження позивача про невиконання відповідачем судових рішень не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Суд також враховує, що відповідачем при проведенні повторного розслідування було вжито заходів для з`ясування всіх обставин справи, зокрема направлено відповідні запити до компетентних органів та установ, досліджено наявні матеріали, що свідчить про дотримання принципів повноти та об`єктивності адміністративної процедури.
Доводи позивача про те, що висновки комісії ґрунтуються виключно на припущеннях, не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи свідчать про наявність достатньої сукупності доказів, на підставі яких комісією зроблено відповідні висновки.
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані акти складені відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством України, з дотриманням вимог Порядку №1346, а підстави для їх скасування відсутні. 
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає. 
Розподіл судових витрат  
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
З огляду на відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у даній справі судом не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В: 

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування актів – відмовити. 
Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області (65014, Україна, м. Одеса, вул. Єврейська, 12, код ЄДРПОУ 40108740).

Суддя С.О. Cтефанов

.