Справа № 697/575/26 
Провадження № 2/697/607/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сивухіна Г.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.11.2023 здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 було підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому відповідач виявила бажання отримати послугу «Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 02.07.2024 підписала власноручно з використанням цифрового підпису паспорт кредиту, та в подальшому було підписано кредитний договір б/н від 02.07.2024 про надання строкового кредиту у розмірі 99800,00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31%. Додатково із відповідачем було підписано Графік кредиту. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та Графіку кредиту.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредит відповідно до умов укладеного договору, а відповідач не виконала свої зобов`язання за укладеним договором, у зв`язку з чим у відповідача станом на 18.02.2026 утворилась заборгованість у розмірі 75708,05 грн., яка складається з:
- 63656,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту;
- 12051,39 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, яку просить стягнути на користь позивача, а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 20.03.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі.
Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, за зареєстрованим місцем її проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Відзив на позовне надходив.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається, що між 02.07.2024 відповідач уклала з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір, який підписано відповідачем з використанням цифрового власноручного підпису.
Згідно з п.п 2.1. 2.3. умов кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, а саме відповідно до статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника) у розмірі, визначеному договором, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим договором терміни. Кредит надається безготівковим шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника ( НОМЕР_1 ). Банк надає позичальнику паспорт споживчого кредиту «кредит готівкою», договір, графік та інші додатки, шляхом розміщення у системі дистанційного обслуговування «Приват24» та відправки на електронну пошту позичальника, що визначена при ідентифікації позичальника. Позичальник підписує договір, графік та паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» простим електронним підписом або цифровим власноручним підписом.
Відповідно до пункту 1. умов кредитного договору сума кредиту 99800 грн, строк кредитування 36 місяців, процентна ставка фіксована, 31% річних, денна процентна ставка 0,05247%. 
Проценти розраховуються: фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Від суми, визначеної цим договором за кожний календарний день починаючи з дня фактичного надання кредиту (включно) і до дня повернення кредиту позичальником (без врахування дня повернення). 
Порядок повернення кредиту: платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно графіку платежів (далі - «Графік» (Додаток 1 до цього Договору)). Платіж розраховується за ануїтетним графіком.
Згідно з п. 3.3.2. Договору, при настанні порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення.
Позичальником підписано графік платежів, яким визначені періоди та суми сплати ануїтетних платежів, а саме: до 02 числа кожного місяця до 02.07.2027 по 4314,60 грн, який включає проценти та частину тіла кредиту (а.с.41-44).
Згідно з випискою за договором № б/н за період з 02.07.2024 – 19.02.2026 відповідач постійно користувалася кредитною карткою, використовувала кредитний ліміт, здійснювала погашення позики та відсотків (а.с.21).
Згідно довідки позивача від 19.02.2026 ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт 02.07.2024 у розмірі 99800,00 грн. (а.с.22).
Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача по кредитному договору б/н від 02.07.2024 станом на 18.02.2026 складає 75708,05 грн., яка складається з:
- 63656,55 грн. – прострочене тіло кредиту;
- 12051,39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.18-20).
Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати надані їй кредити в строки, передбачені кредитними договорами.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.
Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Матеріали справи свідчать про те, що позивач свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак остання не здійснювала погашення заборгованості.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Разом з тим, щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції).
Споживач - це фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.
Споживчий кредит - це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
10.06.2017 набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" (далі - Закон № 1734-VIII), який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування" (стаття 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України "Про захист прав споживачів" (далі - № 1023-XII). З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України "Про споживче кредитування", а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України "Про захист прав споживачів".
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц зазначено, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16).
Відповідно до ч.4 ст. 16 Закону № 1734-VIII передбачено, що якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Як встановлено судом, кредит за Кредитним договором № б/н від 02.07.2024 є споживчим, що підтверджено п.2.1 кредитного договору та самим Паспортом споживчого кредиту від 02.07.2024 (а.с.45-47).
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування", в укладеному договорі визначається порядок дострокового повернення кредиту.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та відсотками, кінцевий строк виконання за яким настав – 02.03.2026, а також заборгованість за кредитним договором та відсотками, кінцевий строк виконання за яким ще не настав, тобто до закінчення терміну дії договору – у період з 02.04.2026 по 02.07.2027.
Так, відповідно до п.п.3.2.2, 3.2.3 договору, сторони узгодили, що позичальник зобов`язується сплачувати Банку проценти за надання Кредиту у розмірах та в строки, визначені Договором. Повністю повернути Кредит у строк, кінцевої дати повернення Кредиту відповідно до Графіку.
Згідно п.п.3.3.2 договору, банк має право, при настанні будь-якої з таких подій, зокрема:
- вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, виконання інших зобов`язань за Кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитом.
Якщо кредитодавець звертається до суду з позовом про стягнення споживчого кредиту, не заявивши вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту на підставі ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" або на підставі частини 10 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", то у споживача (позичальника) відсутній обов`язок повернути достроково споживчий кредит.
Такі ж висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц.
Таким чином, наведені приписи підтверджують обов`язковість досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
При цьому, як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц, кредитодавець не може заявляти вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту у позовній заяві. Подання кредитодавцем позову є складовою цивільного процесу, а не цивільних правовідносин. Тому таке подання не можна кваліфікувати, як вимогу у розумінні статті 16 Закону України "Про споживче кредитування". Якщо кредитодавець звертається до суду з позовом про стягнення споживчого кредиту, не заявивши на підставі Закону вимогу про дострокове повернення коштів за договором, у споживача (позичальника) немає обов`язку здійснити таке дострокове повернення.
В матеріалах справи відсутня вимога позивача щодо дострокового погашення кредитної заборгованості та докази направлення її відповідачу.
У зв`язку з чим позовні вимоги в частині дострокового повернення кредитних коштів за період з 02.04.2026 по 02.07.2027 не підлягають задоволенню у зв`язку із недотриманням досудового порядку врегулювання спору.
Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 755/11307/17 та у Постанові Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 753/21158/17.

Щодо простроченої заборгованості по кредиту.
Згідно з Графіком платежів (обчислення загальної вартості Кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит «Кредит готівкою»), що є Додатком № 1 до кредитного договору від 02.07.2024 сума кредиту – 99800,00 грн., строк кредиту з 02.07.2024 по 02.07.2027, сума кредиту розрахована на 36 місяців, розмір щомісячного платежу за кредитом 4314,60 грн.
Із графіку платежів слідує, що сума платежу за розрахунковий період (ануїтетний платіж) складається із погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом.
Як вбачається з наданого позивачем Графіку платежів за кредитним договором, у період з станом 02.07.2024 по 02.03.2026 у відповідача виникло зобов`язання сплатити чисту суму кредиту/суму платежу за розрахунковий період за кредитним договором у розмірі 86292,00 грн. (4314,60 грн.*20 =86292,00 грн., де 4314,60 грн. – щомісячний платіж, 20 – кількість місяців простроченої заборгованості) (а.с.41-44).
86292,00 грн. - чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, з яких:
-43905,67 грн. – сума кредиту за договором;
-42386,33 грн. – проценти за користування кредитом.
З доданих до позовної заяви виписки та розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачем станом на 18.02.2026 за цим кредитом було внесено на погашення заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту 36143,34 грн. (23582,84 + 12560,50), а на погашення заборгованості за нарахованими відсотками та простроченими відсотками 29275,36 грн. (28192,36 + 1083,00). 
У зв`язку з наведеним, обґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.07.2024 станом на 02.03.2026 у розмірі 20873,30 грн., з яких:
-7762,33 (43905,67 - 36143,34) грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту;
-13110,97 (42386,33 – 29275,36) грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
Твердження позивача про те, що сума простроченого тіла кредиту за кредитним договором №б/н від 02.07.2024, яка підлягає до стягнення становить 63656,66 грн., суд оцінює критично, оскільки враховуючи сплачену позивачем заборгованість за поточним та простроченим тілом кредиту 36143,34 грн. (23582,84 + 12560,50), позивач звертаючись до суду з даним позовом просить достроково стягнути усю суму наданого кредиту у розмірі 99800,00 грн. (63656,66+ 36143,34).
У суду відсутні правові підстави для застосування позивачем п.4.9 кредитного договору до спірних правовідносин, що виключає попереднє письмове повідомлення відповідача, оскільки він суперечить ч.4 ст.16 ЗУ «Про споживче кредитування», яка встановлює обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
Порушення позивачем визначеного ЗУ «Про споживче кредитування» порядку направлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту відповідачу та отримання такої вимоги останнім, не може мати наслідком покладення на відповідача обов`язку дострокового погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, кредитор має право на стягнення простроченої заборгованості за кредитом.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду в постановах від 14.04.2026 по справі № 585/1140/24, від 25.02.2026 по справі № 686/4311/13-ц, від 22.10.2025 по справі № 766/2926/23, від 22.10.2025 по справі № 539/402/24.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, стягненню з ОСОБА_1 підлягає заборгованість за кредитним договором б/н від 02.07.2024, станом на 02.03.2026, в розмірі 20873,30 грн., з яких:
-7762,33 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту;
-13110,97 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано.
За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2662,40 грн. (а.с.1).
Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 27,57% (20873,30 х100:75708,05), тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 734,02 грн. на відшкодування понесених судових витрат.
Керуючись ст.ст.81, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 02.07.2024 станом на 02.03.2026 в розмірі 20873,30 грн., з яких:
-7762,33 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту;
-13110,97 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 734,02 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду складено 20.04.2026.
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Г. С. Сивухін