Справа №: 486/1243/23 Провадження № 3/486/1/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2026 року        м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О., 
за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 
захисника Петрини О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ВП ПАЕС на посаді електромонтера, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
03.08.2023 року до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023 справу розподілено судді Волковій І.В.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.04.2024 справу розподілено судді Савіну О.І., розгляд якої неодноразово відкладався, останній раз відкладення справи було на 23.01.2025.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.11.2025 справу розподілено судді Волощук О.О.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ №892086 від 26.07.2023, 26.07.2023 року о 10:10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 здійснював незаконний обмін валют, чим порушив порядок провадження господарської діяльності, так як була відсутня ліцензія та свідоцтво про підприємницьку діяльність.
Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковано за ч. 1 ст.164 КУпАП, тобто як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 26.07.2023 року був вдома, коли йому зателефонував працівник поліції Сутормін О.С., сказавши, що ОСОБА_2 написав на нього заяву, ніби ОСОБА_1 здійснює незаконні валютні операції. Свою вину він не визнав, вказавши, що ніяких валютних операцій не здійснював.
В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 повідомила суду, що свідок ОСОБА_2 не з`явився у зв`язку з тим, що наразі він безвісти зниклий. По суті обставин справи зазначила, що ОСОБА_2 неодноразово писав різні заяви на осіб, які ніби-то здійснювали обмін валютою. Ніяких належних та допустимих доказів про здійснення валютних операції немає Просить закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністартивного правопорушення
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу працівниками поліції було додано наступні докази.
Рапорт працівника поліції ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 26.07.2023, в якому зазначено, що надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що 26.07.2023 о 10:09 за адресою: м. Южноукраїнськ, вул. Молодіжна та по пр-т. Незалежності стоять невідомі та торгують валютою, просить перевірити. Прибувши за місцем виклику було встановлено, що ОСОБА_2 скаржиться на ОСОБА_1 за здійснення незаконних валютних операцій, на що ОСОБА_1 вказав, що з ОСОБА_2 в нього неприязні відносини через борги.
Письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.07.2023, відповідно до яких 26.07.2023 року, вранці, проїжджаючи біля ринку, який знаходиться за адресою: м.Південноукраїнськ, вул.Молодіжна, 4, він побачив, як його знайомий ОСОБА_1 міняв валюту без будь-яких документів на ведення даної діяльності та являється робітником ВП ПАЕС, а також його колишнім однокласником.
В протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ №892086 від 26.07.2023 ОСОБА_1 зазначив в своїх поясненнях, що він валюту не міняє, а ОСОБА_2 являється його боржником, так як винен йому 1000$ (американських доларів). 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності (див. Господарський кодекс України, Закони України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", "Про основні засади державного регулювання господарської діяльності"). Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах: 1 ) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди); 2) надання суб`єктом господарювання дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства. Суб`єкт адміністративного проступку за ч.1 ст. 164 КУпАП - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
За змістом наведених вище спеціальних норм, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, полягає в провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Однак матеріали адміністративної справи не містять будь-яких об`єктивних доказів того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснювала обмін валютних цінностей. Свідок, який зазначений в протоколі та є особою, яка звернулася до працівників з відповідною заявою про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, в судові засідання не з`явився, письмових пояснень не надавав. Інші свідки відсутні, відеозаписів до матеріалів справи також не надано. Наявні у справі відповіді СВ ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області на численні звернення ОСОБА_2 щодо здійснення особами валютних операцій, в яких зазначено працівниками поліції про невстановлення таких осіб, не можуть свідчити про вчинення ОСОБА_1 інкрімінованого йому правопорушення
Отже, відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).
За встановлених обставин, зважаючи, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а суду не було надано достатніх та незаперечних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя        О.О. Волощук