Справа № 595/79/26
Провадження № 2/595/185/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого – судді     Созанської Л.І.,
 
за участю секретаря судового засідання  Швидкої Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - 

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 65547670 від 08.03.2025 у розмірі 18250,00 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідачки сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 08.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем позивача, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про споживчий кредит / Кредитний договір № 65547670. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5000,00 грн; строк користування кредитними коштами 365 днів, з 08.03.2025 та закінчується 07.03.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять – 0.40 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1.0% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Підписанням Договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 08.12.2025 року було укладено Договір №08-12/25, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 65547670. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 65547670. Заборгованість за Договором відповідачкою не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідачки обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 65547670 від 08.03.2025, що підлягає стягненню з позичальника станом відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18250,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12450,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 800,00 грн.
Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
09 лютого 2026 року представником відповідачки, адвокатом Зачепіло З.Я. подано до суду відзив на позов, в якому адвокат вказує, що з вимогами, викладеними в позовній заяві ТОВ «Факторинг Партнерс», відповідачка не погоджується. Позивач вказує, що за кредитним договором № 65547670 від 08.03.2025 утворилась заборгованість в розмірі 18250,00 грн, зокрема: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12450,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 800,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги. Позивач не довів обґрунтованість своїх позовних вимог щодо відповідачки. Подані матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження обов`язку відповідачки сплатити конкретну суму за договором, що є предметом спору. Ознайомившись з кредитним договором та паспортом споживчого кредиту, вбачається наступне: сума/ліміт кредиту - 5000,00 грн, строк кредитування 365 днів, загальні витрати за кредитом - 17830, 00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту - 22830 грн. Нараховані позивачем проценти у розмірі 13250 грн (сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та заборгованості за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги) є очевидно надмірними та неспівмірними із сумою отриманого кредиту, строком користування коштами та фактичними обставинами виконання зобов`язання. Зазначений розмір процентів суттєво перевищує суму основного боргу, що свідчить про порушення принципів розумності, справедливості та добросовісності, закріплених у статтях 3, 509, 627, 629 Цивільного кодексу України. Крім того, нарахування процентів у такому обсязі фактично призводить до кабального характеру зобов`язання, створюючи для відповідачки надмірний фінансовий тягар та істотний дисбаланс прав і обов`язків сторін договору, що суперечить правовій позиції Верховного Суду щодо недопустимості стягнення санкцій, які не є співмірними наслідкам порушення зобов`язання. З урахуванням викладеного, нараховані проценти у сумі 13250 грн (сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та заборгованості за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги) не можуть вважатися такими, що відповідають меті кредитного договору, та підлягають критичній оцінці судом з огляду на їх явну непропорційність сумі кредиту та реальним наслідкам порушення зобов`язання. При вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідачки та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що належить зменшити розмір відсотків до розміру 6625,00 грн, що складає 50% від суми заборгованості по кредиту, оскільки саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. Належних розрахунків, які б узгоджувалися із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не надав, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому позов є необґрунтованим. Відповідачка позовні вимоги визнає частково щодо стягнення тіла кредиту у розмірі 5000 грн та відсотків у розмірі 6625 грн. Також належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування. Витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн вважає необґрунтованими, належним чином недоведеними та взагалі неспівмірними зі складністю справи, витраченим часом, обсягом наданих послуг, тому їх розмір визнає в сумі 2000 грн. В іншій частині позовних вимог просить відмовити.
12 лютого 2026 року до суду через систему «Електронний суд» представником ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. подано відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що ознайомившись із зазначеним відзивом, позивач вважає його необґрунтованим та безпідставним, з огляду на таке. Щодо надмірно нарахованих процентів за користування кредитом, про які зазначає представник відповідача, то представник відповідача плутає такі поняття як «нарахування відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування» та «міра відповідальності за прострочення виконання зобов`язання». Так, частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який згідно вказаної норми не може перевищувати 1%. Саме така процентна ставка передбачена умовами Договору №65547670 від 08.03.2025 року, тобто жодної вимоги законодавства щодо розміру процентної ставки за користуванням кредитом умовами договору не порушено. Відповідно, не можуть вважатися несправедливими умови договору щодо нарахування процентів, яке здійснювалось за процентною ставкою, розмір якої відповідає вимогам діючого законодавства (ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»). Отже, як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного позивачем, сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 06.10.2025 (дата, що передувала складенню та направленню відповідачу вимоги про дострокове погашення заборгованості) становить 18 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13 250,00 грн – заборгованість за процентами. Таким чином, жодних мір відповідальності за неналежне виконання умов договору, в тому числі штрафів, пені, неустойки, до відповідача застосовано не було, а нарахування процентів здійснювалось лише протягом строку користування кредитом в межах передбаченого договором строку кредитування за процентною ставкою, встановленою відповідно до вимог діючого законодавства. Таким чином, правові норми, на які посилається представник відповідач як на обґрунтування надмірно нарахованих процентів за кредитним договором, взагалі не регулюють нарахування процентів за користування кредитом, а встановлюють межі застосування мір відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тоді як такі взагалі не були застосовані до відповідача. Щодо визнання споживача «слабшою» стороною у договорах про надання споживчого кредиту, зауважує, що цивільним законодавством закріплено принцип свободи договору (ст. 6 Цивільного кодексу України), якого послідовно дотримується Верховний Суд та відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо дійсно вважала певні умови договору несправедливими, натомість, відповідач погодилась, зі своєї сторони, на такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень та визнаючи його умови, в тому числі щодо розміру процентної ставки, не звертаючись до кредитора щодо умов кредитування протягом тривалого часу. Вважає, що нарахування процентів за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору є правомірним, позовні вимоги – повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідач не надала суду жодного доказу, яким би підтверджувався факт відсутності у неї заборгованості. Щодо заперечень представника відповідача проти заявлених позивачем витрат на правову допомогу, то обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, наголошує, що розмір гонорару визначається лише за погодженням сторін: надавачем послуг та клієнтом. Відтак, у разі неврахування умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, таке може бути розцінене як недодержання принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) дійшла висновку про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду було надано Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року; Прайс-лист Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений Рішенням Загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023 року; Заявку на надання юридичної допомоги №100 від 09.12.2025 року; Витяг з Акту №24 про надання юридичної допомоги від 22.12.2025 року. Отже, факт надання правничої допомоги, її обсяг та вартість підтверджуються витягом з Акту №24 про надання юридичної допомоги від 22.12.2025 року, який містить детальний опис виконаних робіт та наданих послуг та свідчить про виконання зобов`язань виконавцем. Що стосується оплати за надані послуги з правничої допомоги, зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, в тому числі у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18. Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що спір виник виключно через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, вважає, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи, натомість, зворотного відповідачем не доведено, а тому підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн відсутні, а остання підлягає задоволенню.
У судове засідання представник ТОВ «Факторинг Партнерс» не з`явилася, однак у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності.
Відповідачка та її представник, адвокат Зачепіло З.Я. в судове засідання не прибули, згідно поданого клопотання адвокат просить справу розглядати без участі відповідачки.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що 08.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем позивача та в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 65547670.
Кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 5000,00 грн (п. 2.2. Договору).
Строк користування кредитними коштами складає 365 днів, починається з 08.03.2025, закінчується 07.03.2026 (включно), та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п. 2.3. Договору).
Відповідно до п. 2.4. Договору дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 21.03.2025 (рекомендована дата платежу).
Згідно з п. 2.5. Договору поточний період складає 351 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду і закінчується 07.03.2026 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 146 % відсотків річних (денна процентна ставка 0.4 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду (п. 2.6. Договору).
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Застосування базової (стандартної) процентної ставки не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати процентів у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки (п. 2.7. Договору).
Договір про споживчий кредит/кредитний договір № 65547670 від 08.03.2025 підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором ZDkxYTU2.
Зі змісту заяви-анкети клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС ТОВ «ЕКО ФІН») слідує, що ОСОБА_1 зазначено адресу її місця проживання та реєстрації, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, телефон та електронну пошту, що є підтвердженням здійсненої нею процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно квитанції № 44143-48961-77663 від 08.03.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» 08.03.2025 о 13:54:56 було здійснено успішний переказ грошових коштів в сумі 5000,00 грн: платник: ТОВ ЕКО ФІН, номер платіжної картки отримувача: НОМЕР_1 , призначення платежу: ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , кредитний договір № 65547670 від 08.03.2025.
Відповідно до копії виписки за кредитом перед ТОВ «ЕКО ФІН» станом на 08.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 65547670 від 08.03.2025 становить 17450,00 грн, з яких: заборгованість за тілом - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками – 12450,00 грн.
08.12.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір № 08-12/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.
Відповідно до п. 2.1 Договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики/договором про споживчий кредит/кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.
Згідно копії реєстру боржників до Договору № 08-12/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.12.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 65547670 в розмірі 17450,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 12450,00 грн.
З копії платіжної інструкції № 0589490000 від 15.12.2025 вбачається, що ТОВ «ЕКО ФІН» отримало від ТОВ «Факторинг Партнерс» 51583,00 грн як оплату за договором факторингу №08-12/25.
Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитом перед ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 24.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 65547670 від 08.03.2025 становить 18250,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованість за відсотками 13250,00 грн.
25.12.2025 за №16476394 Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» направлено ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень основного зобов`язання та сплатити нараховані проценти згідно з умовами Кредитного договору.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 08.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту кредитодавця, який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем позивача, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір №65547670.
Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:
- сума кредиту – 5000,00 грн.;
- строк користування кредитними коштами - 365 днів, з 08.03.2025, закінчується 07.03.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.
Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять – 146 % відсотків річних (денна процентна ставка – 0.4 % за один) день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду.
Відповідно до умов кредитного договору, при застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки.
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі – 365% відсотків річних (денна процентна ставка - 1.0 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.2.7 Договору).
Відповідно до п. 2.9 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 22830 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 17830 грн. та суму кредиту у розмірі 5000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, на дату укладення Договору, 2837.57%. Денна процентна ставка, на дату укладення цього Договору, розраховується за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та становить: 17830 грн. / 5000 грн. / 365 днів х 100% = 0.98 відсотків в день.
Відповідачка, підписавши кредитний договір та отримавши кредитні кошти, зобов`язалася повернути кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування Кредитом у порядку, встановленому цим Договором (Графіку розрахунків (платежів), зокрема Протягом Дисконтного (пільгового) періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного (пільгового) періоду кредитування, а після закінчення Дисконтного (пільгового) періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно.
Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору, в тому числі, в разі: хоча б одноразового порушення Позичальником взятих на себе зобов`язань, у тому числі пов`язаних зі сплатою належних з нього до сплати згідно Графіку розрахунків платежів, тощо Товариство має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, плати за користування кредитом у вигляді нарахованих процентів та пені (у разі застосування) (пп.4.2.2.1 п.4.2 Договору); в разі порушення позичальником строків оплати процентів за користування кредитом анулювати застосування заохочення та здійснити перерахунок процентів за фактичний час користування кредитом за процентною ставкою, визначеною у п. 2.7 Договору ( пп.4.2.2.2 п. 4.2 Договору).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Як вбачається з матеріалів справи, договір про споживчий кредит/кредитний договір № 65547670 від 08.03.2025 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування. 
У нижньому рядку договору позики зазначено, що позичальник підписала вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відтак, зважаючи на те, що відповідачка погодилась зі своєї сторони на усі умови договору, підписавши його зміст електронним підписом без жодних застережень, умови договору, зокрема і в частині сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником.
За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення між відповідачкою та ТОВ «ЕКО ФІН», правонаступником якого є ТОВ «Факторинг Партнерс», договору про споживчий кредит/кредитний договір № 65547670 від 08.03.2025 з дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.
За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджено факт відступлення права грошової вимоги ТОВ «ЕКО ФІН» до ТОВ «Факторинг Партнерс» до боржника ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит/кредитний договір № 65547670 від 08.03.2025.
Відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
З матеріалів справи вбачається, що договір про споживчий кредит/кредитний договір № 65547670 від 08.03.2025 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідачка порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Відповідачка не надала беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав її звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Суд зазначає, що відповідачка, підписавши договір, підтвердила те, що ознайомилася з текстом договору та Правилами, отримала всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння змісту послуги та погодилася з умовами кредитного договору, у тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, була обізнана про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором та сплати відсотків, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 18250,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за подання позовної заяви ТОВ «Факторинг Партнерс» сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки.
Вирішуючи питання щодо компенсації ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат, пов`язаних з правовою допомогою, суд виходить з наступного.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При зверненні до суду з даним позовом, ТОВ «Факторинг Партнерс» у позовній заяві вказаний орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.
Представник відповідачки у відзиві на позов просила зменшити витрати на правову допомогу, вважала, що такі витрати не відповідають критеріям розумності та необхідності.
У свою чергу, на підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви стороною позивача долучено копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 100 від 09.12.2025, та витяг з акту № 24 про надання юридичної допомоги від 22.12.2025.
Так, з договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 вбачається, що ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я.Я. уклало договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс».
Згідно з п. 1.1 договору про надання правової допомоги клієнт доручив, а адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Клієнт зобов`язується оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги після надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати.
Факт надання послуг підтверджується заявкою про надання юридичної допомоги № 100 від 09.12.2025 та витягом з акта № 24 про надання юридичної допомоги від 22.12.2025.
Так, згідно з витягом з акта № 24 сторони підтвердили, що адвокат надав, а клієнт прийняв юридичну (правову) допомогу загальною вартістю 9000 грн, зокрема: надання усної консультації з вивчення документів; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Загальна кількість витраченого часу 4 год., а вартість наданих послуг становить 9000 грн.
Разом з цим, керуючись критеріями, визначеними у пунктах 1 та 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18).
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідачки 9000 грн витрат на правову допомогу.
Проте, аналізуючи матеріали справи, враховуючи заперечення представника відповідачки щодо стягнення із відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн, суд вважає, що визначений представником позивача розмір оплати є дещо завищеним, враховуючи, що предметом спору є стягнення заборгованості у розмірі 18250 грн, тобто справа відноситься до малозначних, сума заявлених витрат на правову допомогу є непропорційною щодо ціни позову, тому сума витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 4000 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 288, 289, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором про споживчий кредит/Кредитний договір № 265547670 від 08 березня 2025 року у розмірі 18250 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп, а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
В решті стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя:	  	Л.  І.  Созанська