Справа № 766/8172/25
н/п 2/766/6359/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Рева Світлана Леонідівна, до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Задніпряна Алла Іванівна, про визнання права власності на спадкове майно,
встановив:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за законом, оскільки батьки померлого відмовилися від спадщини на його користь. Приватним нотаріусом Задніпряною А.І. було відкрито спадкову справу № 48/2025. Проте, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки виник спір щодо правового статусу зазначеної квартири. Позивач стверджує, що квартира була придбана ОСОБА_3 до шлюбу з відповідачкою, на підставі договорів про дольову участь у будівництві від 2005 та 2010 років, а повна оплата вартості майна була здійснена ним особисто у 2010 році за рахунок власних коштів, зароблених під час роботи моряком. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано 13.10.2012 року, тоді як основні платежі та фактичне отримання майна відбулися раніше - у 2010 році. У зв`язку з чим, позивач просить визнати статус нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , особистою приватною власністю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за позивачем право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 .
Ухвалою від 02.06.2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.
Ухвалою від 01.09.2025 року за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Задніпряної А.І. копію спадкової справи №48/2025, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 05.11.2025 року закрито підготовче провадження по справі, та справу призначено до судового розгляду по суті. 
Ухвалою суду від 13.04.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та участі позивача, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, повідомлена про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавала.
Приватний нотаріус Задніпряна А.І. в судове засідання не з”явилася, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №48/2025, інвентарної справи №907507, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно актового запису про народження № 565, складеного 28.07.1983 року Суворовським відділом РАЦС м.Херсона, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно актового запису № 683, складеного 20.08.1985 року Суворовським відділом РАЦС м.Херсона, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами.
Під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить сповіщення сім`ї № 48 від 11.03.2025 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно актового запису про смерть № 188, складеного 11.03.2025 року Пересипським відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одесі), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.04.2013 року № 2293637, зареєстрованого Реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні.
Відповідно до даних технічного паспорту на квартиру, складеного 22.03.2013 року КП "ХБТІ ХОР" замовником оформлення документів був ОСОБА_3 . 
Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Задніпряною А.ВІ, за заявою спадкоємця ОСОБА_1 , заведено спадкову справу № 48/2025, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.04.2025 № 80935936. 
Батьки померлого - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від прийняття спадщини, після смерті сина ОСОБА_3 , на користь сина ОСОБА_1 , що підтверджується заявами від 24.04.2025 року, наявними в матеріалах спадкової справи. 
Судом встановлено, що 25.12.2005 року ОСОБА_3 уклав попередній договір № 382 з ООО "Південенерго", предметом якого є дольова участь в будівництві на умовах та в порядку, встановлених Договором в строк до 01.03.2010 року. Об`єктом дольової участі є квартира за адресою: АДРЕСА_3 , яку забудовник побудує та введе в експлуатацію в строк до 31.03.2011 р. 
Відповідно до п.2.1.7 Попереднього договору учасник зобов`язався внести в порядку та в строки, передбачені п.2.2 Попереднього договору (при його підписанні) оплату вартості квартири в сумі 145005,00 грн. 
Відповідно до п.2.3.1 Попереднього договору право власності на квартиру переходить після підписання сторонами Акту прийому-передачі закінченої будівництвом квартири, реєстрації та оформлення права власності за Учасником. 
01.03.2010 року ОСОБА_3 укладено договір про дольову участь в будівництві № 175 з ООО "Південенерго", предметом якого є дольова участь в будівництві на умовах та в порядку, встановлених Договором в строк до 01.03.2010 року. Об`єктом дольової участі є квартира за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до п.3.2 Договору вартість квартири склала 145005,00 грн. 
Згідно актового запису про шлюб № 874, складеного 13.10.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Херсонській області, 13.10.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб. 
28.02.2013 року між ОСОБА_3 та ООО "Південенерго" підписано Акт прийому-передачу побудованої квартири, що підтверджує виконання умов Договору з обох сторін, враховуючи факт оплати вартості квартири. 
Довідкою Будівельної компанії "Південенерго" від 19.03.2013 року № 101 підтверджено факт повної оплати ОСОБА_3 вартість квартири в сумі 146518,16 грн. 
Листом від 19.03.2013 № 94 БК "Південенерго" звернулась до КП ДБТІ з клопотанням про виготовлення технічного паспорту за рахунок ОСОБА_3 . 
Реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартира за адресою: АДРЕСА_3 ) від 11.04.2013 року № 2293637, зареєстроване в ДРРП. 
25.09.2024 року заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/10353/24 задоволено позов ОСОБА_2 та розірвано шлюб укладений 13.10.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис № 874.
З доданих до позовної заяви документів, а саме: копії паспорту моряка, паспорту громадянина України для виїзду за кордон, довідок про плавання, характеристик, договорів (контрактів) найма моряка вбачається, що ОСОБА_3 з 2005 року по 2015 роки працював на різних посадах морського торгівельного флоту. 
Також з відповіді ГУ ДПС України у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі вих.№ 2664/5121-22-12-01-03 від 25.09.2025, яка була надана на виконання ухвали від 01.09.2025 встановлено, що за період 3 квартал 2012 року – 4 квартал 2013 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_2 .
Відповідно до частини першої статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2018 року у справі № 711/5108/17 (провадження № 61-1935св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 3 частини першої статті 57 СК України та вказано, що «у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю». 
Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені статтею 57 СК України, відповідно до пунктів 1-3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 
Відповідно до роз`яснень наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року №11, не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. 
Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц (провадження 61-35779ск18). 
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 
Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. 
Відповідно до статей 655, 657 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. 
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. 
Згідно зі ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Згідно зі ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 
Міністерство юстиції України оприлюднило Роз`яснення від 14 травня 2024 року, що саме є особистою приватною власністю дружини та чоловіка, які акумулювали статті СК України та ЦК України. 
Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 
Відповідно до ст.1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. 
Згідно зі ст.1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. 
Згідно ст. ст. 321, 322 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст.1267 Цивільного кодексу України спадкоємці, за угодою між собою можуть змінити розмір частки у спадщині кожного з них. 
Частиною 1 ст.190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаться окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. 
Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що квартира АДРЕСА_4 є особистою приватною власністю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вартість квартири була фактично сплачена ним за особисті грошові кошти до укладання шлюбу з відповідачем, а тому позовні вимоги в частині визнання квартири особисою приватною власністю спадкодаця є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
В інший частині позовних вимог слід відмовити, так як встановлення статусу спірної квартири особистою приватною власністю спадкодавця не позбавляє спадкоємця отримати сводоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-289, 355 ЦПК України, суд, -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Задніпряна Алла Іванівна, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.
Визнати статус нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , особистою приватною власністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя	С. І. Майдан