П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/17467/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В.,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційні скарги ОСОБА_1 , НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року, прийняте у складі суду судді Хлімоненкової М.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому позивач просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної (військова частина НОМЕР_3 ) прикордонної служби України щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних щорічних відпусток за 2022, 2023 та 2024 роки,
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2023 та 2024 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»,
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 154 невикористаних календарних днів додаткової відпустки за 2015 - 2025 роки як учаснику бойових дій згідно п.12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 154 невикористаних календарних днів додаткової відпустки за 2015 - 2025 роки як учаснику бойових дій згідно п.12ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»,
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 25 невикористаних календарних днів додаткової відпустки передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 за 2014, 2016, 2017, 2018 та 2020 роки,
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 25 невикористаних календарних днів додаткової відпустки передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за 2014, 2016, 2017, 2018 та 2020 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні оплачуваної щорічної основної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки. Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2023 та 2024 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 154 невикористаних календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2025 роки. Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 154 невикористаних календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2025 з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом неповно з`ясовані усі обставини справи, а висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове судове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що враховуючи те, що додаткова винагорода, запроваджена постановою Кабінету Міністрів України № 168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення та виплачувалася позивачу по день виключення зі списків особового складу військової частини, вказана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача як розрахункова величина, у тому числі за 2014, 2016, 2017, 2018 та 2020 роки.
Крім того, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуване рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального права і порушення норм процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції поклав в основу рішення висновок про те, що додаткова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168, є щомісячним видом грошового забезпечення, тоді як за нормативними актами, які регулюють питання виплати грошового забезпечення, додаткова винагорода прямо не відноситься до щомісячних видів грошового забезпечення, а тому не може бути врахована в компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки. Апелянт звертає увагу, що згідно пункту 14 Особливостей № 726, винагороди, визначені пунктом 2 цих Особливостей, зокрема і додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою № 168), є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення. Крім того, апелянт звертає увагу на актуальну практику Верховного Суду в аналогічних правовідносинах.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач – ОСОБА_1 , з 06.12.2019 по 29.04.2025 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 .
Згідно копії витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.04.2025 №315-ос Про особовий склад, штаб-сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби вищої категорії – начальника першої групи інспекторів прикордонної служби (кулеметника) відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ти Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), який звільнений з військової служби у запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25.04.2025 №305-ос, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. 
З копії указаного вище наказу слідує, що при звільненні позивачу було наказано виплатити зокрема: відповідно до абз.3 п.14 ст.10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошову компенсацію за 15 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 05 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік, за 05 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2024 рік та утримати із грошового забезпечення за 21 день щорічної основної відпустки за 2025 рік, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення; грошову компенсацію за 154 невикористаних календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2025 роки.
Також, 26.05.2025 начальником НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служи України було прийнято наказ №382-ос Про внесення змін до наказу про особовий склад від 29.04.2025 №315-ОС, яким зокрема відповідно до постанови КМ України від 01.08.2012 №702, пункт наказу начальника прикордонного загону від 29 квітня 2025 року №315-ос стосовно виключення зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення штаб-сержанта ОСОБА_1 (П-028372) доповнено абзацом «Виплатити грошову компенсацію за 25 (двадцять п`ять) невикористаних календарних днів щорічної додаткової відпустки, передбаченої пунктами 4, 6 та 7 додатку 4 Постанови із розрахунку 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах за 2014, 2016, 2017, 2018, 2020 роки».
У травні 2025 року позивач звернувся до начальника НОМЕР_1 прикордонного загону із заявою в якій просив перерахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних та додаткових відпусток, обчисливши їх суму виходячи із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022, у відповідь на яку відповідач листом від 26.05.2025 повідомив про відсутність підстав для задоволення цієї заяви, оскільки передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022 додаткова винагорода на період воєнного стану виплачується у розмірі 30000 грн військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань та така винагорода є одноразовою. При цьому, як відзначив у своєму листі відповідач, виплата грошової компенсації за невикористані щорічні та додаткові дні відпустки, обчислюються виходячи із розміру місячного грошового забезпечення на момент звільнення з військової служби, відповідно до вимог пп.6 п.8 розділу V Інструкції №558. В свою чергу відповідно до п.2 розділу І Інструкції №558, місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового оклад, надбавки, доплати, премія).
Позивач у позовній заяві зауважив, що щомісячно протягом служби отримував додаткову винагороду передбачену Постановою №168 від 28.02.2022, а відтак має право на отримання компенсацій при звільнення з урахуванням сум такої.
Згідно копії архівної відомості за період з січня 2025 по грудень 2025 року, позивач щомісячно до моменту звільнення отримував додаткову винагороду по Постанові №168. Також, відповідач не заперечує отримання позивачем такої додаткової винагороди і у період з моменту її запровадження з 28.02.2022 протягом 2022, 2023, 2024.
Вважаючи, що відповідач протиправно не включив при розрахунку та виплаті компенсації відпусток (щомісячних основних та додаткових) під час звільнення до складу місячного грошового забезпечення суму додаткової винагороди яку отримував позивач по Постанові №168, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова винагорода, запроваджена Постановою №168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, тому вказана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункової величини), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.
Частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова винагорода входить до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір грошової компенсації за невикористаної дні основної щорічної та додаткової відпусток, однак лише за період, у який позивач набув право на виплату також додаткової винагороди та фактично її отримував, а саме за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі –Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (ч.1 ст.9 Закону №2011-ХІІ).
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до Закону України від 03.04.2003 №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення (ст.6).
Адміністрація Державної прикордонної служби України (Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ (п.1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №533 від 16.10.2014).
Також, відповідно до Указу Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010 №1085/2010, Адміністрація Державної прикордонної служби України, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України.
Таким чином Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення у складі Міністерства внутрішніх справ України.
Отже грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок виплати грошового забезпечення, з урахуванням обставин цієї справи, визначається Міністерством внутрішніх справи України.
30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704), пунктом 3 якої встановлено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством внутрішніх справ.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за №854/32306, затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі – Інструкція №558).
Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (надалі Постанова 168) встановлена, на період воєнного стану, додаткова винагорода (до 30000 грн та до 100 000 грн), порядок, умови і конкретні розміри виплати якої визначаються міністерствами та державними органами за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки (п.2-1 Постанови №168).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 №726, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за №1543/40599, затверджені Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (надалі Особливості №726, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За приписами п.п.1 п.2 Особливостей №726 на період воєнного стану виплачуються додаткова винагорода, в тому числі у розмірі 30000 гривень військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Пунктом 14 Особливостей №726, встановлено, що винагороди, визначені пунктом 2 цих Особливостей, є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення.
За наведених обставин, апеляційний суд зазначає, що у спірних правовідносинах, додаткова винагорода, встановлена Постановою 168, у встановленому законом порядку, уповноваженою на те особою, віднесена до одноразового додаткового виду грошового забезпечення.
Як вже зазначалось, Інструкція №558 визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) (п.1 розділу І).
Відповідно до п.2 розділу І Інструкції №558, термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
Місячне грошове забезпечення складається із основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Главою 8 розділу V Інструкції №558 врегульоване питання щодо виплати, що здійснюються військовослужбовцям у разі звільнення їх з військової служби.
Так, за приписами пункту 6 глави 8 розділу V Інструкції №558, у рік звільнення зі служби військовослужбовцям, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Колегія суддів зазначає, що спірним в цій справі є питання правомірності не включення відповідачем додаткової винагороди передбаченої Постановою №168, до розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки.
Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що встановивши Постановою №168 можливість отримання додаткової винагороди, Кабінет Міністрів України надав, зокрема МВС України повноваження на встановлення особливостей виплати такої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка Особливостями №726 віднесена до одноразового додаткового виду грошового забезпечення, яке у свою чергу не входить до місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки, що встановлено Інструкцією №558.
Таким чином, у спірних правовідносинах додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, не може бути врахована у розмір місячного грошового забезпечення, з якого провадиться обрахунок грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки військовослужбовцю Державної прикордонної служби України, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
При цьому колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2026 року по справі № 420/77/25, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин..
Апеляційний суд вважає нерелевантними посилання суду першої інстанції на постанови Верховного Суду від 07.11.2024 у справі №240/23909/23, від 06.12.2024 у справі №240/12225/23, від 19.12.2024 у справі №580/3483/24, від 10.04.2025 у справі №240/2078/24, від 10.04.2025 у справі № 420/35446/23 та від 10.04.2025 у справі №380/10576/23, оскільки висновки в цих справах переважно стосуються спірних відносин за іншого правового врегулювання, а саме проходження служби військовослужбовцями Збройних Сил України, а не Державної прикордонної служби України. Крім того, у межах даної справи позивач був виключений зі списків особового складу у квітні 2025 року, тобто після внесення змін до редакції пункту 14 Особливостей, які застосовуються з 09 листопада 2023 року згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ від 22 грудня 2023 року № 1062, та які уточнили вид винагород, що також обґрунтовує нерелевантність вказаних вище висновків до спірних правовідносин.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у вказаній частині, а в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року – залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року – задовольнити. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – скасувати в частині задоволення позовних вимог. 
Прийняти у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька