Справа 201/14996/25 
Провадження 2/206/1002/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

17 квітня 2026 року  м. Дніпро 
Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Гаркуші В.В.,
за участю секретаря судових засідань Дуб В.С.,
розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіна Анастасія Вячеславівна звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила суд:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 014-RO-82-97814669 від 21 липня 2021 року у розмірі 52 621,84 грн, з яких: 36 270,80 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 16 351,04 грн – заборгованість за відсотками, 0,00 грн – пеня; 
- стягнути з відповідача судові витрати. 
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позов обґрунтований тим, що 21 липня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 014-RO-82-97814669, відповідно до умов якого позичальнику надано кредитні кошти на споживчі потреби.
24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-72, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 52 621,84 грн.
Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Також позивач зазначає, що після відступлення права вимоги відповідач частково здійснював платежі на користь нового кредитора, однак повністю заборгованість не погасив (а.с. 2-4).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, прохальна частина позову містить клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, а також те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду в разі неявки відповідача (а.с. 4).
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд завчасно 28.08.2025 повідомляв Відповідача про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 46). Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 43).
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 03.03.2026 року відкрито спрощене провадження з викликом сторін у справі (а.с. 44).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 21 липня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014-RO-82-97814669 шляхом підписання заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» (а.с. 5-6).
Відповідно до умов зазначеного договору, банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 36 420,40 грн, що підтверджується змістом заяви-договору. Строк користування кредитом становить 72 місяці, починаючи з 21 липня 2021 року, із визначенням графіка щомісячних ануїтетних платежів. Згідно з умовами договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 45,90 % річних Погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі, визначеному графіком, із встановленням дати платежу (а.с. 5-6).
Кредитні правовідносини оформлені в електронній формі, що підтверджується наявними у матеріалах справи електронними підписами сторін, зокрема кваліфікованим електронним підписом уповноважених осіб банку та електронним підписом відповідача з фіксацією часу підписання — 21.07.2021 (а.с. 6, 7 зі звороту, 8 зі звороту).
Крім того, судом досліджено паспорт споживчого кредиту, який містить істотні умови кредитування, зокрема розмір кредиту, процентну ставку, строк кредитування, загальну вартість кредиту та порядок його погашення, з якими відповідач була ознайомлена до укладення договору (а.с. 7-7 зі звороту).
Також відповідач підписала заяву на приєднання до договору добровільного страхування життя, чим підтвердила свою згоду з умовами супутніх послуг, пов`язаних із кредитуванням (а.с. 8-8 зі звороту).
Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в межах яких відповідач отримала кредитні кошти на умовах строковості, платності та повернення, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти у визначені договором строки.
Крім того, судом досліджено наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-97814669 станом на 25 липня 2024 року, відповідно до якого загальна сума заборгованості відповідача становить 76 621,84 грн, що складається з:
заборгованості за тілом кредиту — 36 270,80 грн; 
простроченої заборгованості за тілом кредиту — 7 219,22 грн; 
заборгованості за процентами — 40 351,04 грн; 
простроченої заборгованості за процентами — 40 169,09 грн (а.с. 17-18). 
З наданого детального розрахунку вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим починаючи з визначених договором строків допускала прострочення щомісячних платежів, що призвело до нарахування процентів та формування простроченої заборгованості.
Також судом встановлено, що платежі за кредитним договором здійснювались нерегулярно та не в повному обсязі, що підтверджується графіком платежів та випискою руху заборгованості, відповідно до яких значна частина нарахованих сум залишилась несплаченою (а.с. ___).
Станом на 30 вересня 2025 року, згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 52 621,84 грн, яка складається з:
- заборгованості за тілом кредиту — 36 270,80 грн; 
- заборгованості за процентами — 16 351,04 грн.
Надані позивачем розрахунки містять відомості щодо періодів нарахування процентів, розміру щомісячних платежів, залишку заборгованості, а також відображають динаміку її зміни протягом строку дії кредитного договору, що дає можливість встановити характер та обсяг невиконаних відповідачем зобов`язань.
При цьому судом встановлено, що протягом строку дії кредитного договору відповідачем здійснювалась часткова сплата заборгованості, що підтверджується наданими позивачем розрахунками та відомостями про рух коштів за договором, однак такі платежі були нерегулярними та не в повному обсязі, у зв`язку з чим заборгованість у повному обсязі погашена не була (а.с. 16).
Доказів повного або часткового погашення заборгованості у більшому розмірі, ніж зазначено у розрахунку позивача, матеріали справи не містять.
24.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 76621,84 грн., з яких: 36270,80 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 40351,04 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 19-23). 

ІV. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого останній надано грошові кошти у визначеному розмірі та на погоджених умовах, що підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом.
Факт укладення договору, його істотні умови, а також отримання відповідачем кредитних коштів підтверджуються заявою-договором, паспортом споживчого кредиту та іншими письмовими доказами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76–79 ЦПК України.
У зв`язку із цим, суд вважає, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем підтверджено належними доказами по справі, а відтак, у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі.
Перевіривши надані позивачем розрахунок заборгованості, у тому числі на предмет його узгодженості із вказаною випискою руху грошових коштів по картковому рахунку, та узявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого тіла кредиту.
Відповідач доказів виконання своїх договірних зобов`язань в частині повернення фактично отриманих кредитних коштів за названим кредитним договором суду не подала.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Також частиною 1 статті 1048ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Суд вважає, що, шляхом підписання вказаного кредитного договору відповідач, як споживач, був проінформований також про реальну процентну ставку, та інші важливі правові аспекти його надання, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування».
Доводи позивача про неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, оскільки з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач допустила прострочення виконання грошових зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
При цьому суд враховує, що відповідачем здійснювалась часткова сплата заборгованості, однак такі платежі не призвели до належного виконання зобов`язань у повному обсязі, що узгоджується з положеннями ст. 610, 612 ЦК України щодо порушення зобов`язання та прострочення боржника.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань або сплати заборгованості у більшому розмірі, ніж встановлено судом, не надала, відзив на позов не подала, у зв`язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
Щодо розміру заборгованості, суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок є деталізованим, містить відомості про складові заборгованості, періоди нарахування та рух коштів, узгоджується з іншими матеріалами справи та не спростований відповідачем, а тому приймається судом як належний доказ.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач порушила умови кредитного договору, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 52 621,84 грн, яка підлягає стягненню.
Щодо правомірності набуття позивачем права вимоги суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок відступлення права вимоги за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що 24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 114/2-72, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача.
З наданого реєстру боржників до договору факторингу вбачається, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014-RO-82-97814669 у визначеному розмірі (а.с. 19-23).
Таким чином, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право звернення до суду з даним позовом.
Суд також враховує, що відповідно до ст. 516 ЦК України згода боржника на заміну кредитора у зобов`язанні не потрібна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Доказів недійсності договору факторингу або відсутності переходу права вимоги до позивача матеріали справи не містять.
З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, їх часткового повернення, а також належний перехід права вимоги до позивача на підставі договору факторингу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп.
На підставі викладеного і керуючись 12, 13, 76–81, 141, 259, 263–265, 280–284 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження:01032,м.Київ ,вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитним договором № 014-RO-82-97814669 від 21 липня 2021 року у розмірі 52 621 (п`ятдесят дві тисячі шістсот двадцять одна) гривня 84 копійки, з яких: 36 270,80 грн — заборгованість за тілом кредиту; 16 351,04 грн — заборгованість за процентами. 
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри,30, код ЄДРПОУ 35625014) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.В. Гаркуша