Справа № 486/341/26 
Провадження № 2-а/486/4/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року      м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області складі головуючого судді Далматової Г.А розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 , представник відповідача Оксенюк В.О.,
В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в якому просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 по справі про адміністративне правопорушення № 694 від 13 грудня 2024 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 13 грудня 2024 року у відношенні нього ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову № 694 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 
Згідно вказаної постанови він поршив вимоги частин 1, 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, не з`явився за викликом до територіального центру комплектації та соціальної підтримки.
Зазначив, що оскаржувана постанова не містять відомостей про те, що 09 жовтня 2024 року він не з`явився за викликом ТЦК та СП, не виконав рішення з проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, не надав в установленому порядку будівлі, споруди, транспортні засоби чи інше майно. Відмова ж особи від отримання повістки не є порушениям обов`язків, що передбачені у вказаній нормі. А відтак твердження про порушення частини першої статті 22 Закону № 3543-ХІІ є безпідставним. Відомостей про порушення ним будь-яких інших норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію для цілей притягнення його до відповідальності за статтею 210-1 КУпАП оскаржувана постанова не містять.
Його було притягнуто до адміністративної відповідальності, за неявку 12 серпня 2024 року і 09 жовтня 2024 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк та місце, зазначені в повістці розпорядженні/викликом.
Водночас, жодних доказів на підтвердження того, що він отримав повідомлення про час і місце розгляду справи і не прибув у призначений час, в постанові не наведено.
Вважає, що відповідачем не вжито всіх можливих заходів для повідомлення його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
09 березня 2026 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 12 серпня 2024 працівниками ТЦК та СП було особисто вручено повістка №000350 ОСОБА_1 , про явку на 26 серпня 2024 року o 09:00 год. до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 . По вказаній повістці ОСОБА_1 не явився, поважних причин не прибуття не надавав.
03 вересня 2024 року начальнику ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було скеровано звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно ОСОБА_1 
01 жовтня 2024 року директору ПрАТ «Юженергобуд» було скеровано Розпорядження № 6944 про виклик на 09:00 год. 09 жовтня 2024 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , працівників даного підприємства, серед яких зазначений і ОСОБА_1 та повістка про його виклик № 00480.
02 жовтня 2024 року провідним інспектором ПрАТ «Юженергобуд» було складеного Акт відмови від отримання повістки громадянином ОСОБА_1 , який було скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
На підставі наявних документів, які підтверджують порушення мобілізаційного законодавства, а саме, неявка по повістці було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про порушення від 19 жовтня 2024 року.
27 листопада 2024 року працівниками поліції ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянина ОСОБА_1 , як порушника військового обліку.
27 листопада 2024 року о 17:30 год. уповноваженою особою першого відділу здійснено складання протоколу № 208 про адміністративне правопорушення, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який засвідчений підписом ОСОБА_1 , про отримання другого примірника протоколу та зазначено в протоколі дату розгляду вказаного протоколу у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 на 06 грудня 2024 року об 11:00 год.
До вказаного протоколу додана копія паспорта ОСОБА_1 яку останній завірив особисто, долучено копію звернення до органу поліції, копію корінця розписки про отримання повістки, копію повістки з розпорядженням на 09 жовтня 2024 року, копію облікової карти. Вказані документи враховувалися при розгляді матеріалів адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_2 .
Крім цього, наявний рапорт інспектора відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 від 09 грудня 2024 року, про те, що засобами поштового зв`язку Укрпошта на адресу реєстрації ОСОБА_1 було скеровано повідомлення про зміну дати розгляду адміністративного протоколу № 208 від 27 листопада 2024 року на 13 грудня 2024 року, про що наявна копія поштового конверту із зазначеними адресатами по поштовою маркою.
Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на розгляд не явився, на підставі наявних документів які підтверджують правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була винесена постанова №694 від 13 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якої накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.
16 січня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 отримав постанову №694 від 13 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про що здійснив відповідний засвідчуваний запис про отримання у вказаній постанові, тобто підписав.
Крім цього, відповідно до наявних даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, 26 грудня 2024 року ОСОБА_1 самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 та отримав направлення на проходження ВЛК, про що є відповідний запит у комісії ВЛК, а саме у протоколі №38/85(2024), відповідно до якого останній пройшов ВЛК та визнаний придатним до служби в в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони по гр. II ст. 31в, 36в, 64б.
Також, вказує на те, що відповідно до наявних відомостей зазначених у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 не звільнявся із ПрАТ «Юженергобуд», та мав змогу на оскарження, отримував належним чином постанову та протокол про адміністративне правопорушення, а тому доводи позивача щодо викладених у позовній заяві обставин не відповідають дійсності та фактично вводять суд в оману.
Просила у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі.
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 13 березня 2026 року.
Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 одержав повістку №000350 про виклик на 09:00 год. 26 серпня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , для уточнення особистих даних, про що свідчить його особистий підпис у розписці /а.с. 39/.
03 вересня 2024 року начальнику ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було скеровано звернення щодо доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП, для складання протоколів про адміністратирні правопорушення, зокрема і ОСОБА_1 /а.с. 38/.
02 жовтня 2024 року провідним інженером ПрАТ «Юженергобуд» було отримано розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо здійснення оповіщення таких призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку у ПрАТ «Юженергобуд», зокрема ОСОБА_1 , про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 та забезпечення їх прибуття 09 жовтня 2024 pоку o 09:00 год. з метою уточнення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії (при необхідності), оформлення військовооблікових документів /а.с. 40/.
Як вбачається з акту від 02 жовтня 2024 року провідного інженера ПрАТ «Юженергобуд» ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки. В той же час, текст повістки про явку на 09:00 год 09 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 було доведено (озвучено) ОСОБА_3 о 10:00 год. 02 жовтня 2024 року /а.с. 42/.
Як вбачається з долученої до відзиву копії протоколу про адміністративне правопорушення № 208 від 27 листопада 2024 року, 27 листопада 2024 року працівниками поліції було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , який перебуває в розшуку від 19 жовтня 2024 року. На 09 жовтня 2024 року по розпорядженню не з`явився по повістці, та як була відмова від отримання повістки. Також була неявка 12 серпня 2024 року. 
В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що є інвалідом 3 групи, за станом здоров`я не зміг прийти. ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд спарви про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться об 11:00 год. 06 грудня 2024 року /а.с. 35-36/. 
В подальшому, як вбачається з рапорту інспектора відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 сповіщено листом про перенос розгляду справи з 06 грудня 2024 року на 13 грудня 2024 року /а.с. 43/.
Представником відповідача до відзиву було долучено конверт, адресований ОСОБА_1 /а.с. 44/.
Постановою № 694 по справі про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 від 13 грудня 2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.
В постанові зазначено, що 27 листопада 2024 року працівниками поліції було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , який перебуває в розшуку від 19 жовтня 2024 року. На 09 жовтня 2024 року по розпорядженню не з`явився по повістці, та як була відмова від отримання повістки (копія акту відмови та копія розпорядження з повісткою докладається). Також була неявка 12 серпня 2024 року. 
Зазначене вказує, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги частини 1, 2, 3 статті першої Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу другого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якого «громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення та особливий період». 
Таким чином не з`явившись без поважних причин у визначечений термін до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії з метою визначення його призначення в особливий період, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Підпису ОСОБА_1 про отримання постанови, дана постанова не містить / а.с. 8/.
Разом з тим, як вбачається з виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого з 02 грудня 2024 року по 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради з діагнозом ДДЗХ поперекового відділу хребта за типом остеохондрозу, спондилоартрозу, спондильозу. Ортрузії м/х дисків. Грижі м/х дисків /а.с. 53-54/.
Відповідно до витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, військовозобов`язаному ОСОБА_1 , що працює у ТОВ «Енергопромбуд», відповідно до наказу Мінекономіки № 20772 від 09 серпня 2024 року надано відстрочку від призову на військову сліжбу під час мобілізації строком на 9 місяців до 05 липня 2025 року /а.с. 47/. 
Як вбачається з долученої позивачем до позовної заяви скрін-шоту, 26 грудня 2024 року, постановою ВЛК позивач був визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. Діє до 01 червня 2026 року /а.с. 13/.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.
Згідно з частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно вимог ч. 3 ст. статті 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
24 лютого 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні».
В Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 інкримінється порушення вимог військового законодавства за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме, останній не з`явився без поважних причин у визначечений термін до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії з метою визначення його призначення в особливий період.
В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1, 2, 3, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Разом з тим, вимогами ч. 1, 2, 3, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, військовий обов`язок:
1. захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
2. військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
3. військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.
Наведені у оскаржуваній постанові правові норми не містять відповідальності за неявку до ТЦК та СП для уточнення облікових даних та проходження військово- лікарської комісії з метою визначення його призначення в особливий період.
Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року№ 560.
Згідно з пунктом 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Пунктом 28 Порядку № 560 передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Відповідно до пункту 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
За правилами пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Отже, наведений нормативно-правовий акт дійсно у певних випадках дозволяє констатувати належне оповіщення військовозобов`язаного чи резервіста про обов`язок прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки навіть у разі неотримання ним повістки, проте виключно у випадках:
-відмови військовозобов`язаного чи резервіста від отримання такого документа, зафіксованої належним чином;
-повернення відповідної поштової кореспонденції, адресованої військовозобов`язаному чи резервісту, з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність його за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку або зазначеним особою під час оновлення військово-облікових даних.
Відповідачем до відзиву долучено розписку ОСОБА_1 про отримання 12 серпня 2024 року повістки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26 серпня 2024 року.
Також долучено акт про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки на 09 жовтня 2024 року, в якому зазначено, що текст повістки про явку було доведено (озвучено) ОСОБА_1 .
Разом з тим, матеріали справи не містять відеозапису процесу ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом повістки.
Наведене дає підстави вважати, що повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 на 09 жовтня 2024 року вручена не була.
Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.
За таких обставин суд позбавлений можливості констатувати поінформованість позивача про виникнення у нього обов`язку прибути за таким викликом, а отже і спрямованість умислу на його невиконання. Зазначене свідчить про недоведеність вини позивача щодо неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 жовтня 2024 року, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення.
Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за неявку 12 серпня 2024 року, слід зазначити наступне.
Даних що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12 серпня 2026 року відповідачем до суду не надано.
Надано лише розписку про отримання 12 серпня 2024 року повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26 серпня 2024 року.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у ч.ч.9, 10 цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Так, ч.9 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відтак, за змістом ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.
У даному випадку, днем вчинення адміністративного правопорушення є 26 серпня 2024 року – день неявки за повісткою.
Однак, спірна постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП прийнята 13 грудня 2024 року, тобто поза межами тримісячного строку, передбаченого ч.9 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
За таких умов, суд вважає, що адміністративне стягнення було накладене відповідачем поза межами строку, встановленого ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в адміністративній справі підлягало закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Крім того, відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Так, згідно зі статтею 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Верховний Суд у постановах від 31 березня 2021 року у справі № 676/752/17, від 21 березня 2019 року у справі № 489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а зробив наступні висновки:
«Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».
Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за несвоєчасного повідомлення особи, про дату розгляду адміністративної справи, Верховний Суд у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 рокуу справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку:
«Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».
Судом встановлено, що наявні у справі матеріали не містять доказів сповіщення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особі було повідомлено дату розгляду справи – 06 грудня 2024 року, однак, вподальшому дату розгляду справи було змінено на 13 грудня 2024 року, а повістку надіслану ОСОБА_1 за місцем проживання, однак, дати її відправлення, а також отримання позивачем матеріали справи не містять. Крім того, позивачем надані докази, що в період з 02 грудня 2024 року по 11 грудня 2024 року останній перебував на стаціонарному лікуванні, тобто був позбавлений можливості отримати вказаний документ. 
Неналежне повідомлення про час та місце розгляду спарви про адміністративне правопорушення, є самостійною підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури.
За правилами пункту 3 частини 1 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, суд вважає, що наявні підстави для скасування постанови №694 від 13 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Щодо розподілу судових витрат, ч. 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у сумі 1331,20 грн /а.с. 17/.
Разом з тим, судовий збір за подання фізичною особою позову до адміністративного суду, з урахуванням вимог постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 становить 665,60 грн, вказану суму судового збору необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Сума судового збору 665,60 грн підлягає поверненню позивачу згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», як внесена в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Скасувати постанову №694 від 13 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Повернути ОСОБА_1 кошти з Державного бюджету - сплачений судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави UA408999980313151206000014476, отримувач Казначейство України, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030 за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 11 від 12 лютого 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Повне найменування відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя       Г.А. Далматова