Cправа № 563/2217/25 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026  року    Корецький районний суд
Рівненської області

у складі головуючого судді  Сірака Д.Ю.
секретар судового засідання  Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Корець, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду з позовом та, з урахуванням його уточнень, зазначив, що 01.07.2019 року між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2024591218. Договір є змішаним і позичальнику надано декілька різних послуг – кредитування та видача і обслуговування картки. Шляхом підписання Кредитного договору/Заяви-Анкети, ппозичальник підтвердив, що послуги банку пов`язані із видачею кредиту отримав у повному обсязі. Зауважень щодо якості та обсягу послуг, у тому числі послуг, наданих банком та оплати комісійної винагороди за видачу кредиту - відсутні. Зазначає, що АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі. Відповідачем кредитні кошти були отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Однак, у порушення умов кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. 24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, що зазначены у Реєстрі боржників, зокрема, і до відповідача за Кредитним договором № 2024591218 від 01.07.2019 року. Станом на день відступлення права вимоги заборгованість відповідача становила 22 835,82 грн., в тому числі: за продуктом CARD - 16 105,51 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 9 200,00 грн., заборгованість за відсотками - 6 905,51 грн.); за продуктом POS - 6 730,31 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 1 027,64 грн., заборгованість за відсотками - 0,33 грн. та заборгованість по комісії - 5 702,34 грн.). З огляду на те, що відповідачем заборгованість не була погашена, вимушені звернутись до суду з позовом про стягнення на користь позивача заборгованості за договором у зазначеному розмірі, а також понесених судових витрат, що складається з судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн.
Одночасно з позовною заявою, а також в заяві про уточнення позову представник позивача просив розгляд справи проводити без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання повторно, втретє не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відзиву на позовну заяву до суду не надходило, як і будь яких інших заяв чи клопотань.
За наявності передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 01 липня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладеноКредитний договір № 2024591218, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 13 227 грн. на придбання товару. Договором передбачено сплату додаткових послуг банку - «СМС+Довідка», що становить 350 гривень. Дата остаточного повернення кредиту - 01 липня 2021 року. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом використовується фіксована процента ставка у розмірі 0,01 % річних.
Згідно з п. 1.3 Договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів.
Відповідно до п. 1.4. Договору, банк надає позичальнику кредит безготівково, шляхом перерахування банком кредитних коштів на поточний рахунок продавця, зменшених на утримання банком комісійної винагороди. Кредит видається протягом одного банківського дня з дати укладання кредитного договору.
Крім того, розділом 2 Договору визначено умови укладання Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2024591218_CARD від 01.07.2019 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи банку та Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви-Анкети, банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, про що міститься підпис позичальника.
За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становив 5 % в місяць. Розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становив 0,01 % річних.
Заява-анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Шляхом підписання Заяви-анкети клієнт, крім іншого, підтверджує, що з Договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений і згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати.
Пунктом 2.2. встановлено, що клієнт бажає оформити на своє ім`я послугу у відповідності до Договору про надання послуг дистанційного обслуговування засобами Системи OTP Smart.
Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту є Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. До матеріалів справи долучено також письмову розписку ОСОБА_1 , власноручним підписом на якій останній підтвердив отримання картки емітованої на його ім`я – НОМЕР_1 (термін дії 03/22). Вказав, що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлений.
До Договору долучається також, підписаний власноручним підписом відповідача, Паспорт споживчого кредиту та Додаток № 1 до Паспорту споживчого кредиту від 01 липня 2019 року (Орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту).
Згідно з Специфікацією до кредитного договору, ОСОБА_1 придбав товари на загальну суму 13 727,00 грн., з яких сума кредиту становить13 227,00 грн., що також підтверджується даними товарного чеку та Видатковою накладною № 3000010027144 від 01 липня 2019 року та фіскальним чеком.
За даними Виписки з рахунка приватного клієнта ОСОБА_1 № 2024591218_CARD, вбачається факт активного користування відповідачем кредитними коштами.
24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передало (відступило), а ТОВ «Брайт Інвестмент» прийняло належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, в тому числі, й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2024591218 від 01.07.2019 року: за продуктом CARD на загальну суму 16 105,51 грн. (тіло - 9 200,00 грн., відсотки - 6 905,51 грн.); за продуктом POS на загальну суму 6 730,31 грн. (тіло - 1 027,64 грн., відсотки – 0,33 грн. та комісія - 5 702,34 грн.), про що свідчить Витяг з додатку № 1 до Договору факторингу № 24/03/23, укладеного 24 березня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою A.B., зареєстровано в реєстрі за № 265.
11 листопада 2025 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулось до ОСОБА_1 з письмовою вимогою про погашення кредитної заборгованості, яка станом на 10.11.2025 року склала: за продуктом CARD - 16 105,51 грн. та за продуктом POS - 6 730,31 грн. Вказана вимога, очевидно, залишилась поза увагою відповідача та заборгованість погашена не була, доказів протилежного суду не надано. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за Договором від 01.07.2019 року, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість перед позивачем. Відповідачем не заперечується факт укладення кредитного договору та розрахунок позивача не спростовано. Тому, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази відповідають дійсним обставинам справи, а отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч. 4-6 вказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Так, на підтвердження понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем додано: Договір про надання правничої допомоги № 201/05-23 від 01 травня 2023 року з Додатком № 1; Акт про надання правничої допомоги № 1912-25 від 19.12.2025 року, за яким вартість послуг адвоката оцінено у 8 500,00 грн. (ознайомлення з матеріалами справи, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи - 4 500,00 грн.; складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду - 4 000,00 грн.).
Судом встановлено, що позивач дійсно користувався правовою допомогою та поніс пов`язані з цим витрати. При цьому, суд вказує на відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також, враховуючи обсяги виконаної адвокатом роботи, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості по відношенню до обох сторін.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», код ЄДРПОУ: 43115064, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9, заборгованість за Кредитним договором № 2024591218 від 01.07.2019 року у розмірі 22 835 (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн. 82 коп., а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотирста двадять дві) грн. 40 коп. та 4 000 (чотири тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.
Відповідачем може бути подана до Корецького районного суду Рівненської області заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі :
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», ІКЮО: 43115064; місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя