ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №317/5295/25 Головуючий в 1 інст. Мінгазов Р.В.
Провадження №33/807/413/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Вишнякова Д.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вишнякова Д.О. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 5 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №473374 встановлено, що 4 жовтня 2025 року о 12 год. 58 хв. на а/ш Бориспіль- Дніпро - Запоріжжя 476 км в Запорізькому районі, Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження повного медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в медичному закладі в присутності лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №7302 від 04.10.2025. Від подальшого права керування транспортним засобом засобу відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджений.
Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Вишняков Д.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням діючих норм матеріального та процесуального права України.
Вказав, що працівники патрульної поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Жодного доказу протилежного матеріали справи не містять. Матеріали справи не містять і жодного доказу виконання працівниками поліції ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», зокрема не зазначено причину зупинки автомобілю червоного кольору.
Зауважує, що матеріали справи містять відео автомобілю, який вже стоїть на парковці, а отже дане відео не може бути допустимим та інформативним доказом керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Наголошує, що відеозапис події засвідчує проведення обшуку фізичних осіб та транспортного засобу без ухвали слідчого судді, без присутності адвоката, та без роз`яснень прав таким фізичним особам. 
Акцентує, що працівник поліції після проходження ОСОБА_1 фізичної вправи шляхом виставлення рук перед собою, дійшов висновку про наявність у нього ознак у вигляді тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Однак не зрозуміло, яким чином всі наведені ознаки були виявлені поліцейським. Разом із цим, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 266 КУпАП не було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння за участю поліцейського з використанням технічних засобів на місці складання протоколу, що підтверджується відеозаписом події. Фабула протоколу не є коректною, оскільки не містить відомостей про згоду чи незгоду ОСОБА_1 з результатом огляду. В графі 11 протоколу вказано, що до нього додаються «інші документи», проте жодна діюча Інструкція не містить вказаних скорочень. Жодні описи матеріалів справи на місці події не складались та на ознайомлення ОСОБА_1 не надавались, не повідомлялись усно.
Стверджує, що перед проходженням огляду на стан наркотичного сп`яніння, поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 порядок та процедуру проходження огляду, його права та обов`язки, наслідки його дій. Разом із цим, матеріали справи не містять жодного доказу відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, оскільки останній фізіологічно не зміг надати біологічний матеріал у вигляді сечі. Разом із цим, ОСОБА_2 не було запропоновано надати на дослідження біоматеріал у виді крові.
На підставі вищевикладеного просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 5 грудня 2025 року, провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції шляхом смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника – адвоката Вишнякова Д.О., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Вишняков Д.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Стверджував, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Вишнякова Д.О., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473374 від 4 жовтня 2025 року підтверджується: 
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 жовтня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі (а.с.5);
- даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7302 від 4 жовтня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду (а.с.6);
- відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) поліцейських, який міститься на CD- диску, що долучений до матеріалів справи. Відповідно до вказаного відеозапису водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився, а також зафіксовані події, що мали місце в медичному закладі (а.с. 10).
Суд дослідив всі докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735. 
Згідно з п. 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані. 
Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не зазначення працівниками поліції причину зупинки автомобілю червоного кольору, не роз`яснення останньому порядку процедури проходження огляду на стан сп`яніння та порушення вимог ст. 266 КУпАП спростовуються відеозаписом події.
Так, відеозаписом події зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3  на блок посту під керуванням  ОСОБА_1 . Перевірка документів водія та огляд транспортного засобу, в ході якої у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Слідує візуальний огляд водія за результатами якого, поліцейський оголошує встановлені ознаки наркотичного сп`яніння. Зафіксовано пропозицію  ОСОБА_1 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Роз`яснення водію про відповідальність за невиконання вимог ст. 2.5 ПДР України, зафіксована згода  ОСОБА_1 пройти огляд на установлення стану наркотичного сп`яніння. Прибувши до закладу охорони здоров`я,  ОСОБА_1  лікарем була надана ємність для збору сечі. Проте, біологічний матеріал у вигляді сечі  ОСОБА_1 не надав. Внаслідок чого, ОСОБА_1  запропоновано лікарем повторно здати біологічний матеріал через деякий час. Однак, зі спливом двох годин ОСОБА_1  біологічний матеріал – сечу, для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння так і не надав. На підставі чого, лікарем був складений медичний висновок, в якому зазначено, що ОСОБА_1  відмовився від повного медичного огляду. 
Отже, зафіксована відеозаписом поведінка ОСОБА_1 вказує, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності.
При цьому суддя апеляційного суду бере до уваги і фізіологічні потреби людини через призму достатньої тривалості часу, що були надані ОСОБА_1 для здачі біоматеріалу.
Відомості з матеріалів справи свідчать про тривалий проміжок часу з моменту зупинки водія (о 12 год. 58 хв.) до часу ненадання ОСОБА_1 біологічного матеріалу у виді сечі для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та складання висновку лікарем-нарколога (о 16 год. 25 хв.), переконують суддю апеляційного суду в достатності часу у ОСОБА_1 для здачі сечі, що обумовлено також і фізіологічними потребами людини.
Отже, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо відмови з боку водія ОСОБА_1 пройти повний медичний огляд і, на переконання судді апеляційного суду, порушень щодо процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, якого згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП було доставлено до медичного закладу, не виявлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1  не зміг здати біоматеріал у вигляді сечі через певні фізіологічні підстави, а лікарем не було відібрано інший біологічний матеріал, зокрема кров, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Так, згідно п.п. 11, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 зазначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Отже, інші біологічні середовища, зокрема і аналіз крові в медичному закладі обов`язково проводиться у випадках, коли неможливо взяти зразки біологічних середовищ та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами. 
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що з метою лабораторної діагностики наркотичного сп`яніння відповідно до вимог чинного законодавства, лікарем було запропоновано ОСОБА_1 здати біологічний матеріал, а саме сечу, на що останній зазначив, що поки не може надати відповідний біологічний матеріал, однак цього не зробив і протягом трьох годин з моменту його зупинки і до початку складання лікарем висновку про відмову ОСОБА_1 від проходження повного медичного огляду.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не демонстрував жодної з ознак неможливості за тяжким станом здати зразок біологічного середовища у вигляді сечі, його дії були вірно розцінені як відмова від проходження медичного огляду. 
При цьому,  ОСОБА_1  чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів її медичного огляду № 7302 від 4 жовтня 2025 року, однак останні таким правом не скористалися.
На доводи захисника, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 266 КУпАП не було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння за участю поліцейського з використанням технічних засобів на місці складання протоколу слід зазначити наступне.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 закріплено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Оскільки у ОСОБА_1 були виявленні ознаки саме наркотичного сп`яніння, його огляд на стан сп`яніння не проводився поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення ОСОБА_1 співробітниками поліції його процесуальних справ слід відхилити, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України були роз`яснені, про що міститься його підпис у відповідному протоколі. 
На твердження захисника про незаконний обшук транспортного засобу ОСОБА_1  слід зазначити, що вказані обставини виходять за межі обвинувачення, наведеного в протоколі та не є вирішальними при розгляді даної справи. Поряд з цим, матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Посилання в апеляційній скарзі на зазначення в графі 11 протоколу, що до нього додаються «інші матеріали», з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно  ОСОБА_1  протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не впливає на інкриміновані водію обставини з приводу недотримання вимог п. 2.5 ПДР. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 5 грудня 2025 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 317/5295/25