ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2026 р. справа № 300/7095/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Гомельчука С.В., 
розглянувши за правилами загального позовного повадження адміністративну справу за позовом Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, вул. Бандери, 21а, м. Івано-Франківськ, 76014, в інтересах якого діє представник Бакун Андрій Юрійович, до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, вул. Академіка Сахарова 34, м. Івано-Франківськ,76004, за участю третіх осіб Кабінету Міністрів України, вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01001, Національної академії аграрних наук України, вул. Омельяновича-Павленка, 9, м. Київ, 02010 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення дій, - 

ВСТАНОВИВ:
Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (далі – позивач, Прикарпатська ДСДС), в інтересах якого діє представник Бакун Андрій Юрійович (далі - представник позивача), звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - відповідач), за участю третіх осіб: Кабінету Міністрів України (далі - третя особа-1), Національної академії аграрних наук України (далі - третя особа-2), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.09.2025 №5-ІЗ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель»; 
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повторно розглянути клопотання Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук про надання дозволу на проведення державної інвентаризації державних земель Національної академії аграрних наук України, що перебувають у постійному користуванні структурного підрозділу НААН - Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України в межах колишніх Малокам`янської, Великокам`янської та Годи-Добровідської сільських рад Коломийського району (на даний час П`ядицької сільської ради об`єднаної територіального громади Коломийського району) та Коломийської міської ради орієнтовним розміром 2590,2 га з цільовим призначенням 01.09 (для науково-дослідних і навчальних цілей).
Позовні вимоги мотивовані тим, що Прикарпатська ДСДС звернулась з клопотанням від 13.08.2025 №01/8-112 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про надання дозволу на проведення інвентаризації державних земель, що перебувають у постійному користуванні структурного підрозділу НААН – Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (код ЄДРПОУ 00704273) орієнтовним розміром 2590,2 га з цільовим призначенням 01.09 (для науково-дослідних і навчальних цілей). Наказом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.09.2025 №5-ІЗ відмовлено у проведенні державної інвентаризації земель. Позивач вважає, що наказ відповідача від 12.09.2025 №5-ІЗ прийнято з порушенням чинного законодавства, а тому такий наказ підлягає визнанню протиправним і скасуванню, з огляду на те, що відповідно до Земельного кодексу Української РСР 1970 року державні акти на право постійного користування землею для науково-дослідних установ могли лише посвідчувати таке право, але складались і видавались на основі прийнятих рішень органів влади при закріпленні за цими науково-дослідними установами земель. Кодекс 1970 року не передбачав належність державного акту на право постійного користування землею для науково-дослідних установ як основного правовстановлюючого документу, оскільки і земля, і наукова установа, і майно цієї наукової установи було державною власністю і додаткового доказування не передбачалось.
Івано-Франківською філією інституту «Укрземпроект» було розроблено Проєкт внутрігосподарського землеустрою Івано-Франківської державної с.г. дослідної станції Коломийського району. У внутрігосподарське землекористування входили території Коломийської міської ради, села Мала Кам`янка, села Годи, села Добровідка, частина села Велика Кам`янка.
Технічним звітом проєкт перенесено в натуру в 1985 р. Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради народних депутатів від 21.01.1986 №26 Проєкт внутрігосподарського землеустрою Івано-Франківської державної сільськогосподарської дослідної станції було затверджено. Постановою Президії Верховної Ради Української РСР від 29.07.1991 №1370-XII закріплено за Українською академією аграрних наук землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ.
За наслідками прийняття вищим органом держави відповідного рішення щодо закріплення земель, Українська академія аграрних наук стала підзвітним Верховній Раді України та Кабінету Міністрів України самоврядним органом, який наділений повноваженнями через Президію Академії вирішувати земельні питання її установ і організацій. Визначене у Постанові Президії Верховної Ради УРСР поняття «закріпити» знайшло своє юридичне підтвердження в прийнятих у подальшому законодавчих та розпорядчих документах центральних законодавчих та виконавчих органів влади. Тому і на сьогоднішній день, як вважає позивач, порушення порядку отримання згоди Президії Академії на вилучення у неї чи підпорядкованих їй установ і організацій є підставою для визнання таких дій протиправними та скасування відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.
Представник позивача наголосив, що Земельним кодексом України 1992 року законодавчо закріплено статус земель державних сільськогосподарських науково-дослідних установ як земель державної власності, суб`єктом права яких виступає Верховна Рада України. Цим же Кодексом визначено, що не можуть передаватись у колективну та приватну власність землі сільськогосподарських науково-дослідних установ і їх дослідних господарств.
Крім земельних ділянок, що мають кадастрові номери та які за рішеннями суду повернуто у державну власність, за Прикарпатською ДСДС обліковуються та перебувають у постійному користуванні інші земельні ділянки в межах Проєкту внутрігосподарського землеустрою 1985 року та які слід також інвентаризувати. Таким чином, норми статті 35 Закону України «Про землеустрій» фактично зобов`язують Прикарпатську ДСДС провести інвентаризацію державних земель та належно відобразити проінвентаризовані землі у Державному земельному кадастрі та сформувати інші земельні ділянки, які не було інвентаризовано та включено до Державного земельного кадастру.
Представник позивача наголосив, що Прикарпатська ДСДС надала графічні матеріали, що підтверджують місце розташування земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні. Матеріалами Проєкту внутрігосподарського землеустрою, рішеннями судів встановлено та підтверджено право постійного користування землями, а тому Прикарпатська ДСДС не просила надати дозвіл на проведення інвентаризації нових земель, а лише тих, що перебувають у її користуванні з 1956 року. Після завершення судових процесів із повернення державних особливо цінних земель із комунальної у державну власність, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області відобразило ці землі за кодом цільового призначення «16.00», що означає – «Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)». Таке зазначення за кодом цільового призначення є невірним, оскільки землі перебувають у постійному користуванні Прикарпатської ДСДС, а отже необхідні виправлення у Державному земельному кадастрі, для чого і необхідна інвентаризація. Крім того, код цільового призначення «16.00» був присутній у Класифікації, затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548. Даний наказ втратив чинність. Таким чином, на момент звернення та прийняття оскарженого Наказу відповідача, є потреба у внесенні змін до Державного земельного кадастру. Землі на території Коломийської міської ради, хоча і мають кадастровий номер, проте не зазначені у власності держави. Не перебувають вони і у власності органів місцевого самоврядування чи інших осіб, а тому державна інвентаризація є обов`язковою. Відповідач надає Додатком до наказу інформацію про проінвентаризовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів, але позивач надав інформацію про наявність державних земель і в межах населених пунктів, які також необхідно проінвентаризувати.
У спірному наказі відповідачем зазначено «…на землях орієнтовною площею 2590,2 га є як несформовані земельні ділянки так і сформовані…». Наявність несформованих земельних ділянок, на думку представника позивача, і є підставою для проведення інвентаризації, а не у її відмові. Вважає, що спірний наказ не містить жодних конкретних причин у відмові у наданні дозволу на інвентаризацію державних земель, що перебувають у постійному користуванні Прикарпатської ДСДС. Таким чином, дії Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо винесення наказу від 12.09.2025 №5-ІЗ є протиправними, а тому спірний наказ підлягає скасуванню, а відповідач повинен розглянути клопотання позивача про надання дозволу на проведення інвентаризації державних земель орієнтовним розміром 2590,2 га з цільовим призначенням 01.09 (для науково-дослідних і навчальних цілей).
Ухвалою суду від 07.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження,без виклику сторін.
17.10.2025 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, мотивований тим, що позовні вимоги не належать до задоволення, з огляду на таке. Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України наділена земельними ділянками в Івано-Франківській області, в тому числі і на території П`ядицької сільської ради (колишніх Малокам`янської, Великокам`янської, Годи-Добровідської сільських рад).
При цьому державні акти на право постійного користування землею на вказані земельні ділянки Інституту хрестоцвітих культур, Івано-Франківській державній сільськогосподарській дослідній станції Прикарпатського відділення Інституту агроекології і біотехнології, Івано-Франківському інституту агропромислового виробництва УААН, Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України, як правонаступнику Івано-Франківському інституту агропромислового виробництва УААН, у передбаченому законодавством порядку не видавались. Господарський суд Івано-Франківської області у рішенні від 16.08.2023 у справі № 909/125/23 дійшов висновку, що спірні земельні ділянки перебували у постійному користуванні Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України та, відповідно, мають правовий статус земель, які використовуються для забезпечення діяльності НААН України. Аналогічна позиція викладена в рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 27.08.2025 у справі № 909/57/25. Отже, у позивача, у передбаченому законодавством порядку, виникло право постійного користування на спірні земельні ділянки на території П`ядицької сільської ради територіальної громади (колишніх Малокам`янської, Великокам`янської, Годи-Добровідської сільських рад).
За результатами розгляду клопотання позивача Головним управлінням винесено наказ від 12.09.2025 № 5-ІЗ, згідно з яким Прикарпатській ДСДС відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель орієнтовною площею 2590,2 га для науково-дослідних і навчальних цілей (01.09) на вищевказаній території. Оскільки Господарський суд Івано-Франківської області у рішенні від 16.08.2023 у справі № 909/125/23 дійшов висновку, що спірні земельні ділянки перебували у постійному користуванні позивача (на території колишніх Малокам`янської, Великокам`янської, Годи-Добровідськї сільських рад) та, відповідно, мають правовий статус земель, які використовуються для забезпечення діяльності НААН України, а також, враховуючи той факт, що земельні ділянки уже сформовані, то такі ділянки не підлягають державній інвентаризації, а виключно право постійного користування підлягає державній реєстрації.
Відповідач наголосив, що об`єктами державної інвентаризації земель та земельних ділянок є несформовані земельні ділянки та земельні ділянки, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі.
Крім того, відповідно до інформації, наданої відділом № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 11.09.2025 № 5448/420/25-0.353 відомості про більшу частину земельних ділянок, які відображені на графічному матеріалі, на якому зазначено бажане місце розташування земель, що долучений до клопотання, внесено до Державного земельного кадастру, інформація про проінвентаризовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Малокам`янської, Великокам`янської, Годи-Добровідської сільських рад Коломийської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.
Що стосується несформованих земельних ділянок, які могли б перебувати на праві постійного користування у позивача, то слід зазначити, що в клопотанні про надання дозволу на проведення державної інвентаризації були відсутні докази, які б підтверджували право постійного користування землями на території Коломийської міської ради Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України. Адже, відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Отже, на землях орієнтовною площею 2590,2 га є як несформовані земельні ділянки так і сформовані, речові права на які зереєстровані за різними особами, а зокрема Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, органами місцевого самоврядування, фізичними особами. Враховуючи вищевикладене, у Головного управління були відсутні правові підстави для надання дозволу Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України на проведення державної інвентаризації державних земель. Звернув увагу, що видавши наказ від 12.09.2025 № 5-ІЗ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель», Головне управління Держегеокадастру в Івано- Франківській області не позбавило Прикарпатську ДСДС можливості проведення інвентаризації земель, оскільки інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення, не менш як 75 відсотків земель якого належить одній або декільком особам на праві власності або користування, може проводитися за відсутності рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, або рішення сільської, селищної, міської, ради, яка представляє інтереси територіальної громади, на території якої розташований масив, що відповідає пункту 8 вищевказаного Порядку. У задоволенні позову просив відмовити.
23.10.2025 позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача, в якій, зокрема зазначив, що позиція Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про те, що земельні ділянки сформовані і не підлягають державній інвентаризації - не відповідає всім обставинам реєстрації права постійного користування на ці земельні ділянки. Вказав: як підтверджує сам відповідач, позивач просив надати дозвіл на інвентаризацію земель, що використовуються для забезпечення діяльності Національної академії аграрних наук України. За таких обставин, та у відповідності до затвердженої у 1985 році землевпорядної документації, такі землі повинні мати цільове призначення – 01.09 (для науково-дослідних та навчальних цілей). Проте відповідачем надано у якості доказів Витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які вже сформовано, які мають інше цільове призначення – 01.01 (товарне сільськогосподарське виробництво), 16.00 (землі запасу), 01.17 (земельні ділянки запасу) та інше. Вважає, що для належного і повноцінного відображення у Державному земельному кадастрі не тільки землекористувача, але і мети цільового призначення державних земель, необхідно провести інвентаризацію із зазначенням правильних кодів цільового призначення.
З витягів з Державного земельного кадастру по конкретних земельних ділянках, які сформовано, можна встановити обставину розірваності масивів державних земель, оскільки у більшості сформованих земельних ділянок сусідніми користувачами є орган місцевого самоврядування. На думку представника позивача, при формуванні та внесенні до ДЗК земельних ділянок з конкретними кадастровими номерами було поділено загальні
масиви державних земель та залишено без інвентаризації інші державні землі: внутрішньо польові дороги, меліоративні канали, інші земельні ділянки.
Також представник позивача наголосив, що земельні ділянки державної форми власності на території Коломийської міської ради, включені в Проект внутрігосподарського землеустрою 1985 року, хоча і є частково сформованими, проте не обліковуються за державою в особі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області і потребують додаткового опрацювання за цільовим призначенням, розмірами та об`ємами. Тому державна інвентаризація є обов`язковою і на території Коломийської міської ради, оскільки на території Коломийської міської ради є і інші несформовані земельні ділянки державної власності, що перебувають у постійному користуванні Прикарпатської ДСДС. Вважає, що відзив відповідача є необгрунтованим та безпідставним.
30.10.2025 від третьої особи -1– Кабінету Міністрів України надійшли пояснення, мотивовані, зокрема тим, що землі Національної академії наук України, державних галузевих академій наук, дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів мають спеціальний правовий статус та перебувають під особливою охороною держави, а тому, з огляду на вимоги статті 178 Цивільного кодексу України та статей 84, 117, п. 24 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України, вилучені з цивільного обороту та не можуть передаватись у приватну, комунальну власність без їх попереднього вилучення за згодою землекористувачів на підставі рішень КМУ та за погодженням з Верховною Радою України. Пунктом 1 Плану заходів, що є Додатком 1 до Розпорядження КМУ від 04.08.2021 № 911-р, є здійснення інвентаризації земельних ділянок, які перебувають у віданні Національної академії аграрних наук України.
Представник третьої особи зазначив, що частина земель державної власності на території П`ядицької сільської ради об`єднаної територіального громади Коломийського району) та території Коломийської міської ради,заявлених в позові, які перебувають у постійному користуванні позивача та які відповідно до п. «в» ч.1 ст. 150 Земельного кодексу України відносяться до особливо цінних земель, залишаються непроінвентаризованими, що може перешкодити їх ефективному використанню та може призвести до незаконного відчуження. 
Вважає, що чинним законодавством не передбачено підстав, за яких орган Держгеокадастру має право відмовити у наданні дозволу на проведення інвентаризації, в тому числі і за бажанням землекористувача та/або органу виконавчої влади, оскільки інвентаризація земельної ділянки відповідно до ст. 35 Закону України «Про землеустрій» не змінює та не встановлює прав власності/користування на земельну ділянку, а є лише спрямованою на усунення недоліків такої земельної ділянки.
Відповідно до ухвали суду від 22 грудня 2025 року здійснено перехід до розгляду справи № 300/7095/25 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 08 січня 2026 року о 10:30 год.
У судовому засіданні 08 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27 січня 2026 року о 10:30 год.
27 січня 2026 року розгляд справи відкладено з технічних причин.
У судовому засіданні 05 лютого 2026 року сторони (позивач та третя особа-1) підтримали правові позиції, викладені у заявах по суті справи. Позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Належним чином повідомлений представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Представниця третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Кабінету Міністрів України позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національної академії аграрних наук України, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за відсутності третьої особи-2 на адресу суду не надходило.
Судом вирішено перейти до стадії прийняття рішення. Вступну та резолютивну частини судового рішення ухвалено до проголошення на 05 лютого 2026 року о 13 год 30 хв.
У визначений час, у зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, на підставі ч.4 ст. 250 КАС України, судом підписано скорочене рішення без його проголошення.
Відтак, розглянувши справу за правилами загального позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, інші заяви та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, суд встановив таке.
З матеріалів справи слідує, що постановою Центрального Комітету КПРС і Ради Міністрів СРСР від 14.02.1956 №253 вирішено створити Станіславську обласну державну сільськогосподарську дослідну станцію – на базі радгоспу «Коломийський» Міністерства радгоспів Української РСР. Наказом по Міністерству радгоспів Української РСР від 18.05.1956 №195 наказано передати державним сільськогосподарським дослідним станціям Міністерства сільського господарства УРСР радгоспи і окремі земельні ділянки згідно додатку. У додатку зазначалось передати радгосп «Коломийський» Станіславській державні сільськогосподарській дослідній станції.
Івано-Франківською філією інституту «Укрземпроект» було розроблено Проект внутрігосподарського землеустрою Івано-Франківської державної сільськогосподарської дослідної станції Коломийського району (а.с.123-186, т.1), відповідно до якого встановлено такий склад угідь: всього земель в плані 3696,9 га, в т.ч. ріллі 2455,3 га, пасовищ 347,1 га. У внутрігосподарське землекористування входили території Коломийської міської ради, села Мала Кам`янка, села Годи, села Добровідка, частина села Велика Кам`янка. Технічним звітом проєкт перенесено в натуру в 1985 році (а.с.99-122, т.1). Проєкт внутрігосподарського землеустрою Івано-Франківської державної сільськогосподарської дослідної станції було затверджено Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради народних депутатів від 21.01.1986 №26.
Відповідно до Експертного висновку №009-АНО/22 науково-правового дослідження, складеного 29.09.2022 заступником директора ВСП ДП «Інформаційні судові системи» «Центр судової експертизи та експертних досліджень» ДСА, доктора юридичних наук, доцента Н. Армаш, Прикарпатська ДСДС є правонаступником всіх раніше створених науково-дослідних установ на території Івано-Франківської області та є набувачем права постійного користування як правонаступник (а.с.54-97, т.1).
Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області із листом від 13.08.2025 № 01/8-112 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель на території П`ядицької сільської ради територіального громади (колишніх Малокам`янської, Великокам`янської та Годи-Добровідської сільських рад) та Коломийської міської ради орієнтовним розміром 2590,2 га для науково-дослідних і навчальних цілей (01.09).
12.09.2025 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області видано наказ №5-ІЗ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель», мотивований тим, що на землях орієнтовною площею 2590,2 га є як несформовані земельні ділянки, так і сформовані, речові права на які зареєстровані на за різними особами, зокрема відповідачем, органами місцевого самоврядування, фізичними особами (а.с.16-17,т.2). 
Вважаючи вищевказаний наказ відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає про таке.
Частиною 1 статті 1 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (надалі також - ЗК України) передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Частинами 1, 2 ст. 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
Право власності на земельні ділянки, визнане за державою рішенням суду, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого судом визнане таке право за державою.
Право власності на земельні ділянки, відчужені у державну власність відповідно до закону, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого зареєстроване право державної власності.
За приписами п. «г», «е» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать,зокрема:
- землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом;
- земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.
Відповідно до ст. 65 Закону України «Про землеустрій» наукове забезпечення землеустрою здійснюють Національна академія наук України, Українська академія аграрних наук, мережа науково-дослідних установ і навчальних закладів у порядку, встановленому законами України.
Пунктом 2 постанови Президії Верховної ради Української РСР від 29.07.1991 №1370-XII визначено закріпити за Українською академією аграрних наук землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ. Відповідно до Указу Президента України від 06.01.2010 №8/2010 Українській академії аграрних наук надано статус національної та надалі іменовано - Національна академія аграрних наук України.
Національна академія аграрних наук України здійснює загальне керівництво установами та організаціями, що їй підпорядковуються,зокрема Прикарпатською ДСДС.
Як з`ясовано судом, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.08.2025 у справі № 909/57/25, яке набрало законної сили 07.10.2025, позов Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до відповідача П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національної академії аграрних наук України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками задоволено.
Вирішено:
Усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 3,5787 га шляхом скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за П`ядицькою сільською радою на земельну ділянку, кадастровий номер 2623281200:02:001:0006.
Усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 3,5787 га шляхом скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, кадастровий номер 2623281200:02:001:0006.
Усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 5 га шляхом скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за П`ядицькою сільською радою на земельну ділянку, кадастровий номер 2623281200:02:001:0007.
Усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 5 га шляхом скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, кадастровий номер 2623281200:02:001:0007.
Усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 5 га шляхом скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за П`ядицькою сільською радою на земельну ділянку, кадастровий номер 2623281200:02:001:0008.
Усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 5 га шляхом скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, кадастровий номер2623281200:02:001:0008.
Крім того, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.08.2023 у справі № 909/125/23, яке набрало законної сили 15.09.2023, позов Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні земельних ділянок площею 1137, 9368 га шляхом скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 9-632/15-18-СГ від 24.09.2018 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі П`ядицькій сільській раді об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області 34 земельних ділянок та усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 1137, 9368 га шляхом скасування їх запису про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області - задоволено частково (а.c.2-14, т.2).
Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 грудня 2024 року у cправі № 909/125/23, за результатами перегляду в касаційному порядку постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.08.2024 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.08.2023, факт використання спірних земельних ділянок Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної академії агарних наук України підтверджується, у тому числі рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили та якими встановлено обставини, що відповідно до частини 4 статті 75 ГПК не доказуються при розгляді цієї справи, а саме: обставини правомірного користування з 1956 року Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону земельними ділянками, що підтверджується наказом по Міністерству радгоспів Української РСР № 195 від 18.05.1956, актом від 31.01.1957 та довідками Держгеокадастру про кількісні характеристики земельних ділянок з 2008 по 2018 роки (справи № 809/934/18, № 809/1079/18, № 809/997/18, № 809/996/18, № 809/995/18, № 809/1014/18, № 809/1015/18, № 809/1080/18, № 809/956/18, № 809/991/18, № 809/994/18, № 809/993/18, № 809/992/18, № 809/1064/18, № 809/1065/18, № 809/1066/18, № 809/1067/18, № 809/1068/18, № 809/1115/18, № 809/1112/18, № 809/1111/18, № 809/1110/18, № 809/1113/18, №809/1114/18). Спірні земельні ділянки мають правовий статус земель, які використовуються для забезпечення діяльності Національної академії агарних наук України, та перебувають у постійному користуванні Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України.
Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч.1 ст.370 КАС України).
Згідно з ч.1, п. «а» ч.2 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:
- органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності, державні та комунальні некомерційні товариства.
Згідно з пунктами 1 і 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України визначено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
Згідно з ч. 2 статті 117 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність віднесено земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.
Дана норма узгоджується з пунктом 4 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 06.09.2012 №5245-VІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності”, за змістом якого з дня набрання чинності цим Законом у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.
До того ж суд ураховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №823/1984/16, де зазначено, що відсутність у землекористувача акта про право постійного користування земельною ділянкою не є достатньою підставою для позбавлення їх права землекористування. Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта.
З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що землі П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області перебувають в статусі земель, які використовуються для забезпечення діяльності Національної академії агарних наук України, та у постійному користуванні позивача без встановлення строку.
До того ж, відповідно до затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради народних депутатів від 21.01.1986 №26 Проєкту внутрігосподарського землеустрою, у внутрігосподарському землекористуванні позивача знаходяться також території Коломийської міської ради. Дані землі мають кадастрові номери, однак щодо них не визначений суб`єкт права власності.
Конституційний Суд України в Рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005 у справі №1-17/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) вказав, що юридичні особи з підстави непереоформлення права постійного землекористування на право власності або право користування землею не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою.
За приписами п. «в» ч. 1 ст.150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться: землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів.
Також, як слідує з п.10 Статуту Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України 26.10.2023, наукова установа заснована на державній власності. За науковою установою закріплені земельні ділянки, які використовуються для забезпечення наукової діяльності установи та надані їй на праві постійного користування, що посвідчується у встановленому законом порядку (а.с.44-53, т.1).
Згідно з частиною 1 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Абзацом 5 частини 2 статті 79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого, шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин 3, 4 статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. 
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (частина 5 статті 79-1 ЗК України).
Аналіз вищевикладених норм дає підстави для висновку, що оскільки діяльністю позивача є наукове забезпечення землеустрою, зокрема науково-дослідна робота, відтак ДСДС наділена повноваженнями на проведення державної інвентаризації земель, які надані їй на праві постійного користування для забезпечення наукової діяльності. 
За приписами ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення;
Частинами 1, 2 ст. 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
До земель сільськогосподарського призначення належать:
а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);
б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Вимоги щодо проведення інвентаризації земель, в тому числі державної інвентаризації земель та земельних ділянок, під час здійснення землеустрою та складання за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель, в тому числі державної інвентаризації земель та земельних ділянок, врегульовано Порядком проведення інвентаризації земель, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. № 476 (далі – Порядок № 476).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 476 інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їх меж, розмірів, правового статусу, формування земельних ділянок, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Отже, серед завдань для проведення інвентаризації земель можуть виступати, зокрема використання таких земель не за цільовим призначенням чи відсутність правового статусу.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 476 державна інвентаризація земель та земельних ділянок - інвентаризація земель, яка проводиться з метою формування земельних ділянок усіх форм власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру.
За приписами абз.1-5 п.8 Порядку № 476 підставою для проведення інвентаризації земель є рішення власників (розпорядників) земельних ділянок, крім випадків, передбачених абзацами шостим - дев`ятим цього пункту. Рішення про розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення приймається у порядку, визначеному статтею 35 Закону України “Про землеустрій”.
Підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:
для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;
в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, яка представляє інтереси територіальної громади, на території якої розташований масив.
Інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення, не менш як 75 відсотків земель якого належить одній або декільком особам на праві власності або користування, може проводитися за відсутності рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, або рішення сільської, селищної, міської ради, яка представляє інтереси територіальної громади, на території якої розташований масив.
Згідно з нормами ст. 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення проводиться з такими особливостями:
а) підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:
для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;
в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив;
б) при проведенні інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення здійснюються заходи щодо:
внесення до Державного земельного кадастру відомостей про сформовані земельні ділянки, відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру;
формування невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок;
формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під польовими дорогами;
формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, які обмежують масив та земельні ділянки, розташовані уздовж масиву;
виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру щодо меж земельних ділянок та інших відомостей про земельні ділянки.
За результатами проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення відомості про такий масив та про земельні ділянки, розташовані в ньому (у разі їх формування або за відсутності відомостей про них у Державному земельному кадастрі), вносяться до Державного земельного кадастру, про що замовник документації із землеустрою письмово повідомляє власників та користувачів земельних ділянок (частина 5 статті 35 Закону №858-IV). 
Пунктом 5 Порядку № 476 встановлено, що об`єктами інвентаризації земель є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, масив земель сільськогосподарського призначення, окремі земельні ділянки (землі), в тому числі ті, на яких розміщені меліоративні мережі або їх складова частина (складові частини).
Об`єктами державної інвентаризації земель та земельних ділянок є несформовані земельні ділянки та земельні ділянки, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі.
Судом встановлено, що відповідно до Додатку до наказу від 12.09.2025 №5-13 (а.с.17 зв.бік - 24,т.2) за межами населених пунктів на території П`ядицької сільської ради об`єднаної територіального громади Коломийського району та Коломийської міської ради наявні вже проінвентаризовані без участі НААН та її установ земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які мають кадастрові номери та цільове призначення, серед іншого - 01.01 (товари сільськогсподарського виробництва), 16.00 - землі запасу, 01.17 (земельні ділянки запасу). Речові права на на ці землі зереєстровані за Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, органами місцевого самоврядування та фізичними особами.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, в межах колишніх Малокам`янської, Великокам`янської та Годи-Добровідської сільських рад Коломийського району (на даний час П`ядицької сільської ради об`єднаної територіального громади Коломийського району) та Коломийської міської ради знаходяться, зокрема земельні ділянки, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі (внутрішньо польові дороги, меліоративні канали), а також інші несформовані земельні ділянки. Деякі несформовані земельні ділянки межують із землями, які перебувають у користуванні органу місцевого самоврядування.
Відповідно до абз.2 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про Державний земельний кадастр” від 07.07.2011 №3613-VI у разі якщо відомості про земельні ділянки (право власності (користування) на які виникло до 2004 року) не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок.
За приписами п.26 Порядку № 476 за результатами проведення інвентаризації земель, державної інвентаризації земель та земельних ділянок виконавцями розробляється технічна документація відповідно до статті 57 Закону України “Про землеустрій” та електронний документ відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 “Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру” (Офіційний вісник України, 2012 р., № 89, ст. 3598).
Статтею 57 Закону України “Про землеустрій” встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель розробляється за рішенням власників (розпорядників) земельних ділянок, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
З огляду на вищевикладене, користувачу земельних ділянок державної власності, які є несформованими, а також тих, які є сформованими, проте не внесеними до Державного реєстру земель, для здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок необхідна розроблена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель. До того ж, уповноваженими суб`єктами на замовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності, а також внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок державної власності є орган виконавчої влади, уповноважений розпоряджатись земельними ділянками або землекористувач.
Крім того, абзацом 4 частини 1 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI передбачено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель.
Суд зазначає, що технічна документація із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельних ділянок - це сукупність технічних завдань, пояснювальних записок, текстових та графічних матеріалів, погоджених та затверджених в установленому законом порядку, на підставі яких органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування реалізують власну компетенцію, приймаючи рішення про віднесення земель до відповідної категорії у разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.11.2020 у справі №240/4867/18.
За приписами п.8 Порядку № 476 проведення державної інвентаризації земель та земельних ділянок забезпечує Держгеокадастр або його територіальний орган шляхом прийняття наказу про проведення державної інвентаризації земель та земельних ділянок.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.
При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.
Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо:
земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу.
Як зазначалось вище, державна інвентаризація земель та земельних ділянок проводиться також для віднесення таких земельних ділянок, у разі потреби, до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру.
Відповідно до пп.22, 26, 27 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 №603 ( у редакції наказу Держгеокадастру від 10.09.2025 № 438), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: 
- здійснює землеустрій, зокрема забезпечує проведення державної інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності;
- організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності: у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;
- обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок, зокрема використання не за цільовим призначенням.
Таким чином, до повноважень відповідача відноситься забезпечення проведення державної інвентаризації та контроль за використанням земель за цільовим призначенням.
Відповідно до Додатку 59 «Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок» до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, категорія: землі сільськогосподарського призначення 01 - земельні ділянки сільськогосподарського призначення (земельні ділянки, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; земельні ділянки, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше); підрозділ - 01.09 - для дослідних і навчальних цілей.
Суд також звертає увагу, що код цільового призначення «16.00» (землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)), який мають деякі сформовані земельні ділянки, зокрема відображені в додатку до спірного наказу відповідача, визначався у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548. Даний наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №586 від 22.03.2023. 
З урахуванням норм ст. 35 Закону України «Про землеустрій», однією з підстав для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення може слугувати, серед іншого виправлення неточностей/помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру, в т.ч. для сформованих земельних ділянок. При цьому суд зауважує, що інвентаризація земельної ділянки відповідно до ст. 35 Закону України «Про землеустрій» не передбачає набуття права на землю, а направлена на усунення її недоліків чи порушень/перешкод у користуванні ділянкою.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що оскільки землі в межах колишніх Малокам`янської, Великокам`янської та Годи-Добровідської сільських рад Коломийського району (на даний час П`ядицької сільської ради об`єднаної територіального громади Коломийського району) та Коломийської міської ради орієнтовним розміром 2590,2 га перебувають у постійному користуванні Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України та мають правовий статус земель, які використовуються для забезпечення діяльності Національної академії аграрних наук України, серед яких є несформовані земельні ділянки, землі, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі чи мають некоректне (застаріле) зазначення за кодом цільового призначення, а проведення державної інвентаризації земель та земельних ділянок забезпечує територіальний орган Держгеокадастру шляхом прийняття відповідного наказу про проведення державної інвентаризації та до повноважень якого відноситься контроль за використанням земель за цільовим призначенням та розгляд технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельних ділянок, що може слугувати підставою для ухвалення, зокрема рішення про віднесення земель до відповідної категорії, відтак спірний наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.09.2025 №5-ІЗ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
З огляду на зазначене, суд вважає за доцільне, з урахуванням дискреційних повноважень відповідача, зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на проведення державної інвентаризації державних земель Національної академії аграрних наук України, що перебувають у постійному користуванні структурного підрозділу НААН - Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України в межах колишніх Малокам`янської, Великокам`янської та Годи-Добровідської сільських рад Коломийського району (на даний час П`ядицької сільської ради об`єднаної територіального громади Коломийського району) та Коломийської міської ради орієнтовним розміром 2590,2 га з цільовим призначенням 01.09 (для науково-дослідних і навчальних цілей).
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку, що даний адміністративний позов належить до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем, при зверненні до суду з адміністративним позовом, сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені Прикарпатською ДСДС, належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 2422,40 грн. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.09.2025 №5-ІЗ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель».
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 39767437, вул. Академіка Сахарова 34, м. Івано-Франківськ,76014) повторно розглянути клопотання Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук (код ЄДРПОУ 00704273, вул. Бандери, 21 а, м. Івано-Франківськ, 76014) про надання дозволу на проведення державної інвентаризації державних земель Національної академії аграрних наук України, що перебувають у постійному користуванні структурного підрозділу НААН - Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України в межах колишніх Малокам`янської, Великокам`янської та Годи-Добровідської сільських рад Коломийського району (на даний час П`ядицької сільської ради об`єднаної територіального громади Коломийського району) та Коломийської міської ради орієнтовним розміром 2590,2 га з цільовим призначенням 01.09 (для науково-дослідних і навчальних цілей).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 39767437, вул. Академіка Сахарова 34, м. Івано-Франківськ,76014) на користь Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук (код ЄДРПОУ 00704273, вул. Бандери, 21а, м. Івано-Франківськ, 76014) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Гомельчук С.В. 

Повний текст судового рішення складено 13.02.2026.