ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

13 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/146/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 22.01.2026 надійшов адміністративний позов адвоката ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі відповідач або Департамент), відповідно до якого позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відмову в проведенні реєстраційних дій від 06 січня 2026 року № 82757929;
зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,2 кв.м, житловою площею 28,3 кв.м. за ОСОБА_1 , шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Позові вимоги обґрунтовано тим, що 26.11.2025 позивач звернувся до ЦНаП Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до Договору від 26.06.1992, укладеного між ЖЕК № 1 в/о «ЖКГ» та позивачем, посвідченого державним нотаріусом Ровеньківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Ровеньківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 18.08.1992 (записано у реєстраційну книгу № 64 під реєстраційним номером №10073).
До заяви позивачем додано пакет документів, який підтверджує факт реєстрації права власності на квартиру до 2013 року, а саме Договір та технічний паспорт на квартиру за вищезазначеною адресою. 
Однак, 02.12.2025 ОСОБА_1 отримав рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про залишення заяви без руху, а 06.01.2026 рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій з підстав неможливості встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, а тому прийняття рішення на підставі п.4 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV є безпідставним. 
Відповідачем 03.02.2026 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заперечує проти позову ОСОБА_1 з огляду на таке.
26.11.2025 до державного реєстратора Департаменту надійшла заява № 70181627 ОСОБА_1 щодо реєстрації права власності на закінчений будівельний об`єкт, квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Пункт 3 ч. 3 ст. 10 Закону № 1952 зобов`язує державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитувати від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 
Чинним законодавством не передбачено винятків щодо застосування вищевказаної норми.
Під час розгляду заяви було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, в результаті якого встановлено, що інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутня. 
Враховуючи вищевикладене, держреєстратором ОСОБА_2 направлено запит до уповноваженого органу, а саме Луганської обласної державної адміністрації. 
02.12.2025 розгляд заяви ОСОБА_1 від 26.11.2025 за № 70181627 державним реєстратором Департаменту було залишено без руху до отримання відповіді на запит. 
Згідно відповіді Луганської обласної державної адміністрації на запит державного реєстратора зазначено, що о 01.01.2013 державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на території міста Ровеньки та зберігання інвентаризаційних справ здійснювалась Комунальним підприємством «Ровеньківське бюро технічної інвентаризації» Ровеньківської міської ради.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» з 07 квітня 2014 року населені пункти Ровеньківської міської територіальної громади Ровеньківького району Луганської області, у тому числі місто Ровеньки, є тимчасово окупованими. 
Комунальне підприємство «Ровеньківське бюро технічної інвентаризації» Ровеньківської міської ради не відновило своєї діяльності на підконтрольній органам державної влади України території, архівні матеріали залишились на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим надати відомості щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не можливо.
У зв`язку з вищевикладеним, та з неотриманням від уповноваженого органу інформації передбаченої п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону № 1952 (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, державним реєстратором Департаменту прийнято рішення № 82757929 від 06.01.2026 про відмову в проведенні реєстраційних дій на підставі ч. 8 ст. 18 Закону № 1952 - державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952 – подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження та п. 8 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952 після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.
Отже, на думку відповідача, у даному випадку державний реєстратор Бусигіна О.М. прийняла законне рішення про відмову у проведенні державної реєстрації прав, адже діяла у відповідності до ст. 10, 18, 24 Закону № 1952, із дотриманням усіх процесуальних норм. 
На підставі вищезазначеного, оскаржуване рішення не може бути визнане протиправним, адже відсутня будь-яка ознака його незаконності, у позові відсутнє посилання на конкретну норму законодавства, порушену держреєстратором при його прийнятті.
Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання провести реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем, зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону № 1952 передбачено, що втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
На підставі наведеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовним вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Ухвалою суду від 28.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними документами на ім`я позивача.
Позивачу на праві власності належить двокімнатна квартира, загальною площею 46,2 кв.м., в тому числі житлова – 28,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором від 26.06.1992 між ЖЕК № 1 в/о «ЖКГ» та ОСОБА_1 , посвідченим державним нотаріусом Ровеньківської державної нотаріальної контори Кулаковою М.М. та зареєстрованим в Ровеньківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 2-2212.
Реєстраційним написом у реєстровій книжці №64 від 18.08.1992 під реєстраційним номером 10073 підтверджується реєстрація права на нерухоме майно у Ровенківському бюро технічної інвентаризації.
У зв`язку з відсутністю відомостей про вказане нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав, 26.11.2025 позивач звернувся до державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради щодо проведення державної реєстрації права на нерухоме майно.
Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бусигіної О.М. від 02.12.2025 за № 82158752 з підстав неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, заяву позивача залишено без руху до усунення обставин - направлено запит до Луганської обласної військової адміністрації, info@loga.gov.ua. Після отримання відповіді розгляд заяви буде відновлено.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Бусигіної О.М. від 06.01.2026 № 82757929 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на нерухоме майно.
Підставою прийняття зазначеного рішення є відсутність відомостей, необхідних для проведення державної реєстрації прав.
Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі Закон №1952-IV в редакції, на час виникнення спірних правовідносин), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядок № 1127, в редакції, на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV передбачено, що державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.
Частиною третьою статті 10 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор, зокрема:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані не пізніше трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту державного реєстратора безоплатно надати запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Особи, винні у порушенні строку надання інформації на запит державного реєстратора, несуть адміністративну відповідальність;
4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень;
5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження;
6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва, майбутньому об`єкту нерухомості у випадках, передбачених цим Законом;
7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);
8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;
9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;
9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;
10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Частиною першою статті 18 Закону № 1952-ІV визначено порядок державної реєстрації прав.
Згідно з частиною другою статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (частина восьма статті 18 Закону № 1952-IV).
Статтею 23 Закону №1952-IV визначено, що заяву про державну реєстрацію прав може бути залишено без руху в таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 1-1) відсутність документа, що підтверджує оплату адміністративних послуг у повному обсязі; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
За приписами частини третьої статті 23 Закону № 1952-IV, якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.
Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, з урахуванням часу, що минув до залишення такої заяви без руху.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1952-IV підставами для відмови в державній реєстрації є:
1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;
2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;
3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;
4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;
5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;
6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом;
6-1) встановлення факту застосування санкцій відповідно до Закону України «Про санкції», які унеможливлюють проведення державної реєстрації прав;
7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;
8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху;
9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;
10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;
11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;
12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці;
13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію, оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці);
14) у Державному реєстрі прав відсутня державна реєстрація спеціального майнового права на подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім випадків, визначених законом, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості;
15) у Державному реєстрі прав відсутня державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості - у разі державної реєстрації переходу спеціального майнового права, іншого речового права, обтяження на об`єкт незавершеного будівництва (крім об`єктів незавершеного будівництва, на які зареєстровано право власності), майбутній об`єкт нерухомості;
16) заява про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості містить відомості не про всі майбутні об`єкти нерухомості у складі подільного об`єкта незавершеного будівництва;
17) не визначено чи визначено не в повному обсязі майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки, - у разі первинної державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості, які є частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва;
18) наявні зареєстровані спеціальні майнові права на майбутні об`єкти нерухомості, що є складовою частиною подільного об`єкта незавершеного будівництва, - у разі державної реєстрації речового права або обтяження на подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім зміни замовника будівництва відповідно до закону, обтяження майна іпотекою відповідно до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»;
19) у Державному реєстрі прав відсутні відомості про право власності/право користування земельною ділянкою замовника будівництва (крім випадків, якщо відповідно до закону виконання будівельних робіт може здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою) у разі:
державної реєстрації спеціального майнового права на неподільний/подільний об`єкт незавершеного будівництва;
первинної державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості;
державної реєстрації спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості у зв`язку з його першим відчуженням;
20) не дотримано вимоги, визначені статтею 27-2 цього Закону;
21) відсутність дозволу кредитора за аграрною нотою на проведення державної реєстрації прав у результаті відчуження боржником за відповідною аграрною нотою належної земельної ділянки (крім звернення стягнення на предмет іпотеки), права оренди, права емфітевзису або права суперфіцію, укладення договору суборенди, розірвання договору оренди, емфітевзису або суперфіцію, внесення змін до такого договору або відмову від нього - у разі якщо земельна ділянка зазначена в Реєстрі аграрних нот як місце вирощування заставленої майбутньої сільськогосподарської продукції.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття (частина друга статті 24 Закону № 1952-IV).
Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:
1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;
2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;
3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;
4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;
5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;
6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;
7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;
8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;
9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;
10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;
11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;
12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;
13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;
13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;
13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
13-3) договору про передачу страхового портфеля;
14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо здійснення реєстрації прав на нерухоме майно орган реєстрації (в межах спірних правовідносин) встановлює відповідність заявлених прав і отриманих документів вимогам законодавства, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та приймає відповідне рішення.
Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону № 1952-IV державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127).
Згідно із пунктом 6 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, у тому числі у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію Указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 4, 7, 16 та 24-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, обтяженнями речових прав, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, у тому числі у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію Указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 4, 7, 16 та 24-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, у тому числі у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію Указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 4, 7, 16 та 24-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», відмови в державній реєстрації прав, у тому числі у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію Указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 4, 7, 16 та 24-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції».
За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (пункт 18 Порядку № 1127).
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви позивача про реєстрацію прав на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , державним реєстратором на виконання вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV було направлено запит від 02.12.2025 № 70181627 до Луганської обласної військової адміністрації про надання інформації. 
Згідно відповіді Луганської обласної військової адміністрації від 04.12.2025 № № 4/01.01-22-6406 на зазначений запит повідомлено відповідача про таке.
До 01.01.2013 державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на території міста Ровеньки та зберігання інвентаризаційних справ здійснювалось Комунальним підприємством «Ровеньківське бюро технічної інвентаризації» Ровеньківської міської ради. 
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» 3 07 квітня 2014 року населені пункти Ровеньківської міської територіальної громади Ровеньківького району Луганської області, у тому числі місто Ровеньки, є тимчасово окупованими.
Комунальне підприємство «Ровеньківське бюро технічної інвентаризації» Ровеньківської міської ради не відновило своєї діяльності на підконтрольній органам державної влади України території, архівні матеріали залишились на тимчасово окупованій території.
Таким чином надати відомості щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час не можливо.
У зв`язку з цим, відповідачем прийнято рішення від 06.01.2026 № 82757929, яким ОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою.
Отже підставою винесення спірного рішення слугувала відсутність відомостей, необхідних для проведення державної реєстрації прав.
З матеріалів реєстраційної справи судом встановлено, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, в результаті якого встановлено, що інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно – відсутня, внаслідок чого держреєстратором і направлено запит до уповноваженого органу - Луганської обласної державної адміністрації та залишено без руху заяву ОСОБА_1 до отримання відповіді на запит.
Суд звертає увагу позивача на існування обставини, за якої з однієї сторони Закон № 1952-IV декларує, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або ж на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина третя статті 3), а з іншого покладає на державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, обов`язок запитувати від БТІ інформацію, необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником (стаття 10 Закону № 1952-IV).
При цьому, суд зауважує, що в реєстраційній справі міститься заява ОСОБА_1 від 20.11.2025 на ім`я відповідача в якій зазначено, що під час виїзду із дружиною з тимчасово окупованого міста Сєвєродонецька Луганської області у серпні 2022 року, ОСОБА_1 втратив оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, у зв`язку із чим звернувся із відповідною заявою до Дарницького управління поліції ГУНП в м.Києві та отримав відповідь за № 431488 від 10.11.2025. Разом з тим, у ОСОБА_1 наявні копії правовстановлюючих документів на квартиру, а саме: договір купівлі-продажу від 26.06.1992 та технічний паспорт, на підставі яких він просив зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно.
З відповіді Дарницького управління поліції ГУНП у м.Києві від 10.11.2025 за № 431488 вбачається, що заява ОСОБА_1 була розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та у ході проведення перевірки не вдалося встановити можливе місце знаходження документів, а саме: договору купівлі - продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Ровенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності, запис у реєстраційній книзі № 64, реєстраційний № 10073 від 18.08.1992); технічного паспорта на квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Для відновлення втрачених документів запропоновано ОСОБА_1 звернутися до органів видачі даних документів. 
До матеріалів справи позивачем також долучено копії відповідних правовстановлюючих документів на квартиру.
Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 1952-IV заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).
Реєстраційні дії за заявою, у якій зазначено відомості про документи, необхідні для проведення таких дій, або за заявою, до якої додано копії відповідних документів, засвідчені підписом заявника, проводяться з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг».
Натомість, за приписами частини першої статті 5 Закону України «Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг» від 15.07.2021 № 1689-IX у разі якщо законодавством для отримання публічної (електронної публічної) послуги вимагається подання документів та/або інформації, що міститься в інформаційно-телекомунікаційних системах, такі документи та/або інформація не подаються, а в заяві (зверненні, запиті) про надання публічної (електронної публічної) послуги зазначаються відомості, необхідні для надання такої послуги.
У такому випадку документи та/або інформація, необхідні для надання відповідної публічної (електронної публічної) послуги, отримуються суб`єктом надання публічних (електронних публічних) послуг без участі суб`єкта звернення, на підставі зазначених у заяві (зверненні, запиті) відомостей шляхом доступу суб`єкта надання публічних (електронних публічних) послуг до відповідних інформаційно-телекомунікаційних систем або в автоматичному режимі шляхом електронної інформаційної взаємодії інформаційно-телекомунікаційних систем через систему електронної взаємодії цих систем у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що заява на проведення реєстраційних дій подається разом з оригіналами документів, необхідними для проведення реєстраційних дій або ж їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування. У разі ж подання до заяви копій відповідних документів, засвідчених підписом заявника, реєстраційні дії за такою заявою проводяться шляхом доступу суб`єкта надання публічних (електронних публічних) послуг до відповідних інформаційно-телекомунікаційних систем або в автоматичному режимі шляхом електронної інформаційної взаємодії інформаційно-телекомунікаційних систем через систему електронної взаємодії цих систем у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Водночас, як зазначалось вище консолідованим пошуком інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, державним реєстратором не встановлено інформації про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Не підтверджено цю інформацію також Луганською обласною державною адміністрацією згідно відповіді від 04.12.2025 № 4/01.01-22-6406 на відповідний запит державного реєстратора.
Таким чином, суд доходить висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення з огляду на відсутність відомостей, необхідних для проведення державної реєстрації прав за заявою ОСОБА_1 на підставі наданих позивачем копій правовстановлюючих документів.
Аналізуючи у сукупності вказані вище норми матеріального права разом із встановленими фактичними обставинами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.
Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність свого рішення, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.
За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач не позбавлений права звернутися в порядку цивільного судочинства із позовом про визнання права власності за ним на відповідний об`єкт нерухомого майна. У свою чергу рішення суду про визнання права власності стане підставою для проведення державної реєстрації права на нерухоме майно.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	К.Є. Петросян