Справа № 743/402/26
Провадження №1-кп/743/49/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в селищі Ріпки, обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 12026275470000013 від 25 березня 2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився в селі Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24.02.2026 ОСОБА_2 , будучи особою, яка згідно частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаною, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , отримав направлення для проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня його придатності до військової служби, однак у визначений законодавством термін військово-лікарську комісію не пройшов.
10.03.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 попереджено ОСОБА_2 про правові наслідки, які можуть бути застосовані згідно зі статтею 337 Кримінального кодексу України, у разі недотримання правил військового обліку та відмови від проходження військово-лікарської комісії.
У подальшому, 10.03.2026 військовозобов`язаному ОСОБА_2 , у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , надано направлення для проходження військово-лікарської комісії та повістку про прибуття 24.03.2026 о 09 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 24.03.2026 останній не з`явився та військово-лікарську комісію у визначений законодавством термін не пройшов. ОСОБА_2 відмовився від проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується заявою про відмову від проходження військово-лікарської комісії від 10.03.2026.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 , будучи особою, яка згідно частин 9, 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаною та обізнаною про дію воєнного стану, запровадженого на території України, всупереч діючому законодавству: вимогам статті 65 Конституції України, статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постанови КМУ від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», статей 1, 33, 34, 35, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, без поважних причин військово-лікарську комісію не пройшов та у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, у результаті чого умисно ухилився від військового обліку, будучи належним чином попередженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку. 
Вказані протиправні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за частиною 1 статті 337 КК України як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
З долученої до обвинувального акту письмової заяви обвинуваченого
 ОСОБА_2 від 30.03.2026, складеної в присутності захисника, вбачається, що
 ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення, ознайомлений з позбавленням права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, та добровільно погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Прокурор, відповідно до вимог частини 1 статті 302 КПК України, в обвинувальному акті заявив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно з частиною 2 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
За вказаних обставин, згідно з частиною 1 статті 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 2982 цього Кодексу, невідкладно, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням, не оспорює встановлених досудовим розслідуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України, погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності, суд приходить до висновку, що вчинене обвинуваченим діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за частиною 1 статті 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, своїми умисними протиправними діями  ОСОБА_2 , будучи військовозобов`язаним, ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 337 КК України.
Відповідно до статті 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання
 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, судом не встановлено.
Відповідно до статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_2 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, свою вину беззаперечно визнав, його вік, стан здоров`я (згідно наявних даних на обліку лікаря-психіатра КНП «Ріпкинська центральна лікарня» Ріпкинської селищної ради не перебуває, на обліку лікаря-нарколога КНП «Ріпкинська центральна лікарня» Ріпкинської селищної ради перебуває з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності»), за місцем проживання характеризується негативно.
Також суд враховує відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 покарання за частиною 1 статті 337 КК України у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 337 КК України.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Речові докази – матеріали особової (облікової) справи на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копії даного вироку надіслати учасникам судового провадження. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя     ОСОБА_4